ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/6397/20	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/353/21 	Суддя - доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Храпак Н. М., 
за участю секретаря - Стецюк М.А. 
та сторін - апелянта ПМП "Галактика" Цимбалюка О.Д.; представника ОСОБА_1 адвоката Притули О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/6397/20 за апеляційною скаргою приватного малого підприємства "Галактика" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року, ухваленого суддею Позняк В.М., повний текст рішення складено 28 грудня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівенської області, Корецької районної ради Рівенської області, Приватного малого підприємства "Галактика", третя особа - Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування записів та визнання права власності, - 
В С Т А Н О В И В:
у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив скасувати внесений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором запис про припинення права власності від 08.02.2017 року, відомості внесені до реєстру 09.02.2017 року реєстратором Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації права» Чушенко Ю. Є., яким припинено право власності ОСОБА_1 на автостоянку № НОМЕР_1 , загальною площею 18, 9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та визнати незаконним та скасувати рішення (індексний номер 33791690), державного реєстратора, на підставі якого внесено такий запис, встановивши право власності на автостоянку за позивачем. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора за заявою директора ПМП «Галактика» припинено в реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності ОСОБА_1 на автостоянку № НОМЕР_1 , загальною площею 18, 9 кв м за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що таке рішення державного реєстратора порушує його права, оскільки право власності на криту автостоянку ним набуто правомірно ще в 2013 році, правовстановлюючі документи не скасовані, підстави, встановлені законом для припинення права власності відсутні. Покликання реєстратора на рішення суддів у справах № 819/1114/15-а, № 10/20/5022-713/2012 та № 921/1254/13-г/6 вважає безпідставними, оскільки предметом позову по цих справах була земельна ділянка, а не автостоянка, яка належить позивачу.         Крім того, реєстраційна дія проведена за заявою неналежної особи - ПМП «Галактика», яка не є власником автостоянки. 
Ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року, 15 червня 2020 року, 09 вересня 2020 року залучено до участі у справі ПМП "Галактика", Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Корецьку районну раду Рівенської області.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення прийняте державним реєстратором Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації права» Чушенко Юрієм Євгеновичем (індексний номер 33791690), на підставі якого вчинено запис про припинення права власності від 08.02.2017 року, відомості внесені до реєстру 09.02.2017 року реєстратором Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації права» Чушенко Юрієм Євгеновичем, яким припинено право власності ОСОБА_1 на автостоянку №  НОМЕР_1 , загальною площею 18, 9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано внесений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації права» Чушенко Юрієм Євгеновичем запис про припинення права власності (дата та час державної реєстрації 08.02.2017 р. 16:08:44, відомості внесені до реєстру 09.02.2017 року, 18:14:18), яким припинено право власності ОСОБА_1 на автостоянку № НОМЕР_1 , загальною площею 18, 9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , відновивши в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на автостоянку № НОМЕР_1 , загальною площею 18,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні позовних вимог до Корецької районної ради відмовлено.
Стягнуто з комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області в користь ОСОБА_1 840,80 грн. сплаченого судового збору.
Стягнуто з приватного малого підприємства «Галактика в користь ОСОБА_1 840,80 грн. сплаченого судового збору.
В апеляційній скарзі представник ПМП "Галактика" - Цимбалюк О.Д. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимогах у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги представник ПМП "Галактика" - Цимбалюк О.Д. зазначив, що документів, якими б підтверджувалось право власності ОСОБА_1 на автостоянку № НОМЕР_1 загальною площею 18,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 не надано та й не може бути надано в зв`язку з їх відсутністю. 
Будова за адресою: АДРЕСА_1 , велась незаконно, самочинно на земельній ділянці, наданій ПМП "Галактика" для будівництва 12-ти квартирного будинку згідно Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ТР № 002030, виданого Тернопільською міською радою згідно рішення 16 сесії 3 скликання Тернопільської міською ради народних депутатів від 15 березня 2001 року. Будова велась без дозволу інспекції архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, що підтверджується приписом № 18-18/09 та постановою № 22-18/09 інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2010 року у справі № 2а-2424/09/1970, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 26 жовтня 2010 року у справі К-21392/10. Отже, відповідно частині 1, 2 ст. 376 ЦК України, законне право власності на неї ніхто набувати не міг і не може.
Виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2021 року у справі № 607/6397/20 приведе до утворення невідповідності закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В реєстрі появиться запис про наявність права власності на незавершене самочинне будівництво, що протирічить ч. 2 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. 376 ЦК України, згідно п. 2 якого, особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Державна реєстрація прав не є підставою набуття прав власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особистого права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідно перш за все встановити підстави, на яких особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Такої підстави закон не передбачає.
Відзивів на апеляційну скаргу ПМП "Галактика" - Цимбалюка О.Д. не поступило.
У судовому засіданні представник ПМП "Галактика" - Цимбалюк О.Д. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній
Представник ОСОБА_1 адвокат Притула О.Б. апеляційну скаргу представника ПМП "Галактика" - Цимбалюка О.Д. не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову по інших судових рішеннях була земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а не автостоянка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 загальною площею 18,9 кв.м.
Як видно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2013 року, підставою виникнення права власності позивача та реєстрацію в Державному реєстрі прав власності на автостоянку № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 загальною площею 18,9 кв м є правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.10.2013 року, №11857260, видане державним реєстратором реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Гриндою О.Я ., яке є дійсним та не оспорюється. 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ТР № 002030 від 26 квітня 2001 року приватному малому підприємству «Галактика» надано у постійне користування 0,7000 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для будівництва та обслуговування 12-квартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 587 (а.с. 203-205, т.1).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.10.2013 року № 11857260, яке видане державним реєстратором реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Гриндою О.Я., ОСОБА_1 є власником автостоянки № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 18,9 кв м (т.1, а.с 12).
На підставі вказаного свідоцтва 31.08.2013 року державним реєстратором Тернопільського міського управління юстиції Підперигорою М.Б. прийнято рішення № 5466474 від 31.08.2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на приміщення - автостоянку № НОМЕР_2 , загальною площею 21,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 2320896, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14587706101, т.1, а. с. 13, 16), яке не оспорене.
Відповідно до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була зареєстрована 08.02.2017 року о 16:08:44 за реєстраційним номером 20889827 Тернопільською філією комунального підприємства «Центр реєстрації прав», приватне мале підприємство «Галактика» в особі його керівника Цимбалюка О. Д. звернулося із заявою про припинення права приватної власності на нежитлове приміщення розташоване по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 6110100000:04:003:0037 (т.1, а.с. 140-143).
Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33791690 від 09 лютого 2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Чушенко Ю. Є. Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав», розглянувши заяву та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на нежитлове приміщення, що розташоване АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 6110100000:04:003:0037 за приватним малим підприємством «Галактика» (т.1,а.с.170).
Як видно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80016163 від 09.02.2017 року, на підставі вказаного рішення державного реєстратора № 33791690 від 09 лютого 2017 року право власності ОСОБА_1 на майно - автостоянку № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 загальною площею 18,9 кв м. Припинено на підставі постанови Тернопільського окружного адміністративного суду № 819/1114/15-а від 21.05.2015 року та рішень Господарського суду Тернопільської області від №10/20/5022-713/2012 від 08.02.2013 та № 921/1254/13-г/6 від 30.01.2014 року (т.1, а.с.171-172).
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 08.02.2013 року у справі № 10/20/5022-713/2012 визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди 0,2960 га землі, укладений 19 грудня 2011 року між Тернопільською міською радою та обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Головацького-3А", яким встановлено факт надання ОК "ЖБК «Головацького,3-а" в оренду земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні ПМП "Галактика" без згоди належного землекористувача чи її вилучення в судовому порядку (т.1,а.с.20-23).
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 30.01.2014 р. було задоволено позов ПМП «Галактика» до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Головацького-3а», м. Тернопіль, Тернопільської міської ради та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,2960 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між Тернопільською міською радою та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Головацького-3а» від 19 липня 2013 року, зареєстрований за № 4901 від 27 липня 2013 року. При розгляді справи судами встановлено факт надання ОК "ЖБК "Головацького, 3-а" в оренду земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні ПМП «Галактика» без згоди належного землекористувача чи її вилучення в судовому порядку (т.1, а.с. 24-26).
Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі №819/1114/15-а скасовано державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:04:003:0037 (т.1, а.с. 155-159).
Рішенням Тернопільської міської ради № 7/50/52 від 29 травня 2020 року на підставі заяви МПМ «Галактика» було припинено право постійного користування частиною земельної ділянки площею 0, 2132 га за адресою АДРЕСА_2 (т.1,а.с.119, 121). 
В апеляційній інстанції апелянт не заперечував факт не поділу земельної ділянки по АДРЕСА_2 , а тому не може назвати, яка ж частина земельної ділянки закріплена за ПМП "Галактика".
Із довідки 1814/25 від 27.05.2020 року, виданої Тернопільською міською радою, вбачається, що Генеральним планом м. Тернополя, підготовлено проект рішення міської ради щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСБЖБ "Богуслава" на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законодавством порядку (т.1,а.с. 120).
Стаття 346 ЦК України передбачає підстави припинення права власності. 1. Право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. 2. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.
Згідно зі ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в діючій редакції, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в діючій редакції, записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.
Наведеною нормою законодавець врегулював правову ситуацію, коли відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не відповідають наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документам, на підставі яких проведені реєстраційні дії та які мають пріоритет над записами, що містяться у Державному реєстрі.
У відповідності до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення №33791690 (09 лютого 2017 року), у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Державний реєстратор прав на нерухоме майно Чушенко Ю. Є. Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав», при внесенні до державного реєстру запису про припинення за ОСОБА_1 права власності на автостоянку № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 загальною площею 18,9 кв м, посилався на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду № 819/1114/15-а від 21.05.2015 року та рішення Господарського суду Тернопільської області від № 10/20/5022-713/2012 від 08.02.2013 та № 921/1254/13-г/6 від 30.01.2014 року.
В реєстрі прав власності на нерухоме майно в записі щодо реєстрації прав власності на спірну автостоянку, як і в матеріалах реєстраційної справи за заявою ПМП «Галактика» 08.02.2017 року о 16:08:44 за реєстраційним номером 20889827 відсутні будь-які відомості, що підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на автостоянку були скасовані договори оренди від 19 грудня 2011 року між Тернопільською міською радою та обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Головацького-3А» та від 27 липня 2013 року укладений між Тернопільською міською радою та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Головацького-3а» від 19 липня 2013 року.
Отже, в порушення вимог ст. 27 вище згаданого Закону державний реєстратор прав на нерухоме майно Чушенко Ю. Є. Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації прав» припинив право власності ОСОБА_1 на спірну автостоянку при відсутності законних підстав для прийняття такого рішення, передбачених статтею 346 ЦК України та інших підстав встановлених законом, оскільки право власності на спірний об`єкт ніхто не скасовував, а надані ПМП "Галактика" (неповноважною особою) документи (рішення суддів) на припинення права власності позивача на автостоянку стосувались суто спору правовідносин, пов`язаних із набуттям та припинення речових прав на земельну ділянку.
Правильним є висновок суду щодо відсутності законних підстав для прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно Чушенко Ю.Є. рішення припинення права власності ОСОБА_1 на спірну автостоянку.
Вірним є висновок суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог щодо Корецької районної ради Рівненської області.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. 
Отже, можливість інших суб`єктів, зокрема посадових осіб, у тому числі державних реєстраторів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена.
Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. 
Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).
ОСОБА_1 звернувся із позовом до Корецької районної ради Рівненської області, вважаючи, що вона, як засновник комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, також має відповідати за позовом.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог відносно Корецької районної ради Рівненської області , оскільки остання не мала жодних повноважень та не здійснювала будь-яких реєстраційних дії щодо майна позивача, а тому не порушувала його прав. 
Посилання апелянта на те, що право власності на спірний об`єкт ОСОБА_1 не могло і не може бути зареєстровано, так як його ніколи не існувало, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такий аргумент спростовується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - автостоянка № НОМЕР_1 , видане 30.10.2013 року, індексний номер 11857260. Дане право власності на час розгляду справи не скасоване і ніким не оспорюється.
Голослівними є твердження апелянта щодо проведення самочинного будівництва на АДРЕСА_1 на земельній ділянці, належній ПМП "Галактика", оскільки не підтверджено жодним доказом та спростовується довідкою № 1814/25 від 27.05.2020 року.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що права апелянта не порушені з аргументів зазначених в апеляційній скарзі.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують. 
Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на ПМП "Галактика" в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 19 лютого 2021 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року підлягає поновленню. 

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного малого підприємства "Галактика"- залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року залишити без зміни.
Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2020 року.
Судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на ПМП "Галактика" в межах ними понесеними.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року.

Головуючий 
Судді