Постанова
Іменем України
 
13 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 663/3284/19
 
провадження № 61-961св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області - Бабича Владислава Володимировича, акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Альфа Банк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року, ухвалене суддею Пухальським С. В., та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: Ігнатенко П. Я., Воронцової Л. П., Полікарпової О. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до державного реєстратора відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області - Бабича В. В. та акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк») правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк», банк), посилаючись на те, що 24 березня 2008 року між ним та банком було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання умов якого сторони того ж дня уклали договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 . 
17 липня 2019 року державний реєстратор Відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області зареєстрував право власності на предмет іпотеки за іпотекодежателем. 
Посилаючись на те, що йому як іпотекодавцю не надходило письмової вимоги від іпотекодержателя про прийняття предмета іпотеки у власність в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором, а також не те, між ним та банком не укладався договір про задоволення вимоги іпотекодержателя, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за АТ «Укрсоцбанк» та скасувати запис державного реєстратора про право власності на зазначене майно за АТ «Укрсоцбанк».
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича В. В. від 17 липня 2019 року, яким внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк». Також скасовано запис державного реєстратора про право власності на зазначений житловий будинок за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк». Вирішено питання розподілу судових витрат.
Судове рішення мотивовано тим, що повідомлення банку про намір звернути стягнення на предмет іпотеки не було вручене ОСОБА_1 , отже, у нотаріуса не було всіх необхідних документів для реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодежтелем.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року скасовано в частині скасування запису державного реєстратора відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Бабича В. В., № 32425839 про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , за АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодавцем і у зв`язку з цим визнав обґрунтованим рішення районного суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проте вказав про помилковість задоволення вимоги щодо скасування запису державного реєстратора, оскільки такий спосіб судового захисту в практичному аспекті не може забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права. 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У січні 2021 року до Верховного Суду АТ «Альфа-Банк» подало касаційну скаргу на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відому ОСОБА_1 у задоволенні його позову. 
Заявник посилається на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Доводи інших учасників справи
У травні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому представник ОСОБА_1 посилається на законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду та просить залишити її без змін, а касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк» - без задоволення.
Рух справи у суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі. 
Обставини справи, встановлені судами
24 березня 2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 28 600 доларів США на строк до 23 березня 2028 року. 
На забезпечення виконання умов цього договору сторони того ж дня уклали договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 .
Згідно п. 4.1. іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 4.5.3. іпотечного договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
08 травня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» направив ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення не предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 55).
Однак, зазначене повідомлення АТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки не було вручене ОСОБА_1 
15 липня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» подало до державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки разом з переліком документів: кредитним договором, договором іпотеки, додатковою угодою № 1, повідомленням № 7875, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернуто без вручення за закінченням терміну зберігання).
17 липня 2019 року державним реєстратором внесено запис про право приватної власності АТ «Укрсоцбанк» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 пред`явив позов про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки. 
Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .
Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 10 січня 2020 року у якості правонаступника АТ «Укрсоцбанк» залучено АТ «Альфа Банк».
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Згідно із положенням пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випаду, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Посилання у касаційній скарзі на те, що апеляційним судом не враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, є безпідставними, оскільки у наведених судових рішеннях викладено правовий висновок щодо застосування способу захисту порушеного права, який застосовувався у редакції статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», чинній до 16 січня 2020 року. Зокрема, суди вказували, що належним способом захисту порушеного права є скасування запису про державну реєстрацію відповідного права.
Разом з тим, у редакції наведеної статті, діючої з 16 січня 2020 року, тобто на час ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; скасування державної реєстрації прав.
Наведеного висновку дійшов Верховний Суд у численних постановах, зокрема від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19.
Посилання у касаційній скарзі на те, що апеляційним судом не враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 464/8589/15, є безпідставними, оскільки правовідносини у зазначеній справі та у справі, яка переглядається не є подібними, виходячи із встановлених у цій справі конкретних обставин.
Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
У справі, що є предметом перегляду, судами встановлено порушення іпотекодержателем процедури позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, що стало підставою для скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Натомість у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 464/8589/15, на яку посилається заявник, встановлено, що продаж предмета іпотеки відбувся на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто звернення стягнення відбулось не у позасудовому порядку.
Отже, у постанові Верховного Суду, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, та у справі, що є предметом перегляду, встановлено різні фактичні обставини, тобто правовідносини не є подібними.
Крім того, колегія суддів Касаційного цивільного суду вважає за необхідне зазначити, що спір щодо скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна.
Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому залучення до участі у справі державного реєстратора як співвідповідача, а не в якості третьої особи, не вплинуло на правильність судових рішень по суті спору.
Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Альфа Банк» залишити без задоволення.
Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року, у незміненій апеляційним судом частині, та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               О. С. Ткачук 
А. А. Калараш
Є. В. Петров