ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р. 	Справа № 480/2010/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Сузанського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2021, суддя О.В. Соп`яненко,  повний текст складено 05.03.2021, по справі № 480/2010/20
          за позовом    Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут"  
          до           ОСОБА_1                  
          про стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

Харківський військовий інститут танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут"  506 417,58 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, 492 113 грн. 27 коп.
У задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовлено.
ОСОБА_1 (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у  задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що  позивачем не було підготовлено довідок-розрахунків витрат за весь час навчання, до суду їх також не надано, окрім довідок за 4 курс навчання відповідача до моменту відрахування з навчального закладу. Також судом не взято до уваги, що відповідач є учасником бойових дій та має пільги, встановлені чинним законодавством.
Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 26.07.2016   ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання гвардійського факультету військової підготовки імені Верховної Ради України НТУ «ХПІ», що підтверджується витягом з наказу № 397 від 26.07.2016 (а.с. 5).
05.09.2016  між Міністерством оборони України в особі начальника факультету військової підготовки НТУ «ХПІ» та ОСОБА_1  укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, який набув чинності з дня його укладання (а.с. 3 -4).
Відповідно до умов зазначеного контракту відповідач зобов`язувався, зокрема продовжити подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання;   відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
05.09.2016 позивача зараховано на всі види забезпечення, що підтверджується наказом № 199 від 05.09.2016 (а.с.6).
Відповідно до витягу з наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний  інститут» (по стройовій частині) від 11.03.2020 № 53, солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу, достроково розірвано контракт про навчання та звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). З 11.03.2020 виключено зі списків особового складу інституту та усіх видів забезпечення, знято з продовольчого забезпечення зі сніданку 11.03.2020 (а.с. 10).
Цим же наказом визначена сума витрат, яка підлягає відшкодуванню відповідачем  за період навчання у розмірі 506 417,58 грн. 
Відповідно до відомості про нарахування коштів на ОСОБА_1 від 27.11.2020 № 2626/11 за весь період навчання загальна сума складає 506 417,58 грн (а.с. 70).
Згідно довідки від 18.01.2021 № 41 витрати на медичне забезпечення ОСОБА_1 за період навчання у загальному розмірі склали 7 202,09 грн (а.с. 101).
Згідно довідок-розрахунків витрат на проживання, останні за період з 05.09.2016 по 02.07.2017 склали 4 310,65 грн, з 01.09.2017 по 30.07.2018 - 5 603,59 грн, з 01.09.2018 по 31.07.2019 - 6 340, 59 грн, з 01.08.2019 по 11.03.2020 - 3 749,07 грн, всього за період навчання -  20 003,90 грн (а.с. 102-105).
Згідно довідок-розрахунків витрат за харчування, останні за період з вересня 2016 по серпень 2017 склали 22 876,96 грн, з 01.08.2017 по 31.07.2018 - 24 755,28 грн, з серпня 2018 по липень 2019 - 22 599,06 грн, з 28.08.2019 по 11.03.2020 - 12 811,92 грн, всього за період навчання - 83 043,22 грн (а.с.106-109).
Згідно довідки від 18.01.2021 № 40 вартість підготовки ОСОБА_1  по стройовій частині, а саме використання військових перевізних документів, за період з 01.08.2018 по 31.07.2019 складає: вересень 2018 року - 237,21 грн, жовтень 2018 року - 165,95 грн, всього - 403,16 грн (а.с. 110).
Згідно довідки розрахунку вартість речового майна за весь період навчання складає 20 094,79 грн (а.с. 111-112).
Згідно довідок про нараховане грошове забезпечення, вартість останнього за період з 01.08.2016 по 31.07.2017 склала 77 201,70 грн, з 01.08.2017 по 31.07.2018 - 106 963,70 грн, з 01.08.2018 по 31.07.2019 - 119 678,36 грн, з 01.08.2019  по 11.03.2020 - 71 827,04 грн, всього за період навчання - 375 670,80 грн (а.с. 113-116).
          З копій наказів про переведення ОСОБА_1 на наступний курс вбачається, що у них визначались суми коштів, витрачених на навчання відповідача. ОСОБА_1 був ознайомлений з наказами, про що свідчить його підпис. Також відповідача було ознайомлено з довідками про розмір витрат за період його навчання на 4 курсі (а.с.7-9).  
Витрати, пов`язані з утриманням під час навчання, відповідач не відшкодував, зазначене стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,  у розмірі 492 113,27 грн.
З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України рішення суду першої інстанції переглядається в частині задоволення позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-XII).
Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 25 Закону України № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.
З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим ч.2 ст. 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абз. 3 і абз. 6 ч. 2 ст. 23 цього Закону.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів д , е , є , з , и пункту 1 та підпунктів д , е , є , з , ж , з пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. 
Пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до п.п. е , є , ж , и , і ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).
Згідно з п.п. 3-4 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Відповідно до пп. 2.1 п. 2 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно з пп. 2.1.1 п. 2 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.
Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Судовим розглядом встановлено, що витрати, пов`язані з утриманням відповідача під час навчання, підтверджується наказами, довідками, розрахунками позивача.
Тобто, позивач надав усі належні докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут".
Пунктами 7-8 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі,  суду не надано.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено правомірність стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення з відповідача вищезазначених витрат з підстав не надання відповідачем відповідних довідок-розрахунків витрат за весь період навчання, окрім довідок за 4 курс навчання, колегія суддів вважає необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції, що відповідач є учасником бойових дій та має пільги, встановлені чинним законодавством, також є  необгрунтованими, оскільки мотивувальна частина рішення суду першої інстанції містить обгунтування щодо вказаних обставин та саме з їх врахуванням суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат у сумі 492 113,27 грн, а не 506 417,58 грн, як просив позивач.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 по справі № 480/2010/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі  26.05.2021