ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2021 р.           Справа№ 911/1159/14
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Отрюха Б.В.
суддів:            Полякова Б.М. 
          Грека  Б.М. 
 
Секретар судового засідання: Кочурова Т.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 03.06.2021.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро»
на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 
у справі № 911/1159/14 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Расалес», 
с. Щасливе Бориспільського району
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольвита», 
с. Щасливе Бориспільського району (код ЄДРПОУ України 32709379)
про банкрутство

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1159/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Расалес» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольвита» про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 30.04.2014.
04.03.2015 ТОВ «ФК «Екс-Райт» до суду звернулось із клопотанням про заміну сторони (учасника судового процесу) на правонаступника, а саме: ПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «ФК «Екс-Райт».
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2016 у справі № 911/1159/14, зокрема, закінчено попереднє засідання господарського суду, визнано кредиторами з грошовими вимогами до боржника: ПАТ «ВТБ Банк» на суму 52 757 478,59 грн; ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на суму 28 514,94 грн; ПАТ Акціонерно-комерційного банку «Львів» на суму 2 240 686,07 грн; Бориспільську ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області на суму 54  844,01  грн; ТОВ «Расалес» на суму 44 185,24 грн; Щасливську сільську раду Бориспільського району Київської області на суму 2 011 681,07 грн; ПП «Українська рибна компанія Центр» на суму 141 130,05 грн; ПАТ «Банк «Київська Русь» на суму 170 822 924,12 грн, окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ольвита» вимоги ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 25  102  401,00 грн, як забезпечені майном боржника, окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ольвита» вимоги ПАТ Акціонерно-комерційного банку «Львів» у розмірі 462 054,00 грн, як забезпечені майном боржника, окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ольвита» вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі 31 271 952,00 грн, як забезпечені майном боржника. Вказані вимоги підлягають погашенню за рахунок майна ТОВ «Ольвита», що є предметом забезпечення в позачерговому порядку.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.09.2017 у справі № 911/1159/14, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.09.2018 у справі №  911/1159/14, серед іншого, відсторонено керівника ТОВ «Ольвита» Тарасенка Дмитра Петровича, виконання обов`язків керівника ТОВ «Ольвита» тимчасово покладено на розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Сніжко Олександра Юрійовича.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.04.2019 у справі № 911/1159/14, зокрема, замінено кредитора у справі № 911/1159/14 про банкрутство ТОВ «Ольвита» Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області (код ЄДРПОУ 38742495) на його правонаступника - Головне управління ДФС в Київській області (код ЄДРПОУ 3939360).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2020 у справі № 911/1159/14, крім іншого, замінено кредитора ТОВ «Ольвита» -ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Кантієро»; замінено кредитора ТОВ «Ольвита» - Головне управління ДФС у Київській області на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області; відсторонено Сніжка Олександра Юрійовича від виконання повноважень розпорядника майна та керівника ТОВ «Ольвита»; призначено розпорядником майна ТОВ «Ольвита» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича, тимчасово покладено на останнього обов`язки керівника.
Як зазначалось вище, 04.03.2015 до Господарського суду Київської області звернулось ТОВ «ФК «Екс-Райт» з клопотанням про заміну сторони (учасника судового процесу) на правонаступника, а саме: ПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «ФК «Екс-Райт».
Вищевказане клопотання обґрунтоване тим, що ТОВ «ФК «Екс-Райт» набуло від кредитора - ПАТ «Банк «Київська Русь» прав вимоги до ТОВ «Ольвита» на підставі договору факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 (а.с. 57-69, т. 6).
04.05.2020 ТОВ «ФК «Ю-Бейс» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про заміну кредитора на правонаступника, а саме: кредитора - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника ТОВ «ФК «Ю-Бейс» у справі про банкрутство ТОВ «Ольвита».
Дана заява мотивована тим, що ТОВ "«ФК «Ю-Бейс» набуло від ПАТ «Банк «Київська Русь» прав вимоги до боржника на підставі договору відступлення права вимоги № UA-ЕА-2020-03-12-000009-b/42/1 від 22.04.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. 
12.05.2020 ТОВ «ФК «Кантієро» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про заміну кредитора - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника ТОВ «ФК «Кантієро», яка обґрунтована тим, що ТОВ «ФК «Кантієро» набуло прав вимоги до боржника від ТОВ «ФК «Ю-Бейс» на підставі договору № 1 про відступлення прав вимоги від 06.05.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич І.В.
12.08.2020 від ТОВ «ФК «Кантієро» до суду надійшло клопотання про зупинення розгляду заяв про заміну кредитора на правонаступника, поданих ТОВ «ФК «Кантієро» та ТОВ «ФК «Екс-Райт» до прийняття рішень у справах № 910/6232/20, № 910/9232/20 та набрання рішеннями законної сили.
У результаті розгляду вище зазначених заяв та клопотань, ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі №  911/1159/14, серед іншого, клопотання ТОВ «ФК «Кантієро» № 12.08-2020/1 від 12.08.2020 про зупинення розгляду заяв про заміну кредитора на правонаступника залишено без задоволення; клопотання ТОВ «ФК «Екс-Райт» б/н від 04.03.2015 про заміну кредитора на правонаступника задоволено; замінено кредитора ТОВ «Ольвита» - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Екс-Райт» (код ЄДРПОУ 39114819) в частині кредиторських вимог, що виникли з неналежного виконання кредитного договору № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 та договору іпотеки, посвідченого 19.02.2008 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 553; заяву ТОВ «ФК «Ю-Бейс» б/н від 04.05.2020 про заміну кредитора - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника залишено без задоволення; заяву ТОВ «ФК «Кантієро» б/н від 12.05.2020 про заміну кредиторів - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ТОВ «ФК «Кантієро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14 як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для вирішення питання про заміну кредитора правонаступником до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
У апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кантієро» зазначає, зокрема, що судом першої інстанції порушено процесуальні норми, а саме: приписи статті 233 ГПК України та обов`язок суду зупинити розгляд справи при об`єктивній неможливості її розгляду через розгляд справи № 910/6232/20.
Також скаржник вказує, що місцевим господарським судом не визначено у якій частині вимог новий кредитор ТОВ «ФК «Екс-Райт» є беззаперечним.
Крім того, на переконання ТОВ «ФК «Кантієро», саме останнє є кінцевим правонаступником ПАТ «Банк «Київська Русь» на підставі договору відступлення права вимоги № UA-ЕА-2020-03-12-000009-b/42/1 від 22.04.2020 укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс», а також договору № 1 про відступлення прав вимоги від 06.05.2020 укладеного між ТОВ «ФК «Ю-Бейс» та ТОВ «ФК «Кантієро».
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Грек Б.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 911/1159/14 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кантієро» на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14 залишено без руху.
Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) від ТОВ «ФК «Кантієро» надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 у справі № 911/1159/14 клопотання ТОВ «ФК «Кантієро» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14 задоволено; поновлено ТОВ «ФК «Кантієро» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14; відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1159/14 за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Кантієро» на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020; розгляд справи № 911/1159/14 за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Кантієро»  призначити на 27.01.2021; витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1159/14 за заявою ТОВ «Расалес», до ТОВ «Ольвита» про банкрутство.
25.01.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) від розпорядника майна ТОВ «Ольвита» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшли пояснення на апеляційну скаргу, у відповідності до яких останній зазначає, що доказами наявними у матеріалах справи підтверджено набуття права вимоги у ТОВ «ФК «Кантієро» до ТОВ «Ольвита» за кредиторськими вимогами ПАТ «Банк «Київська Русь», а отже на переконання розпорядника майна боржника, п.п. 3, 4, 7 резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду підлягають скасуванню.
11.01.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду Київської області надійшов лист, в якому зазначено, що матеріали справи № 911/1159/14 за заявою ТОВ «Расалес» до ТОВ «Ольвита» про банкрутство, 20.11.2020 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Станом на 04.01.2021 матеріали справи до Господарського суду Київської області не поверталися.
У судовому засіданні 27.01.2021 колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що 23.09.2020 ТОВ «ФК «Кантієро» звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.06.2020 у справі № 911/1159/14 в порядку статей 286, 287, 289 ГПК України.
За наслідками обговорення, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до надходження матеріалів справи № 911/1159/14 з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду апеляційної скарги ТОВ «ФК «Кантієро».
27.01.2021 у судовому засіданні представники ТОВ «ФК «Кантієро» та ТОВ «Ольвита» надали пояснення та не заперечували проти необхідності зупинення провадження у справі до надходження матеріалів справи з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 911/1159/14 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Кантієро» на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14 до повернення матеріалів справи з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
11.03.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи № 911/1159/14.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі № 911/1159/14 поновлено провадження у даній справі; призначено справу до розгляду на 29.04.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 911/1159/14 розгляд апеляційної скарги ТОВ «ФК «Кантієро»  на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі №  911/1159/14 відкладено на 20.05.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 911/1159/14 розгляд апеляційної скарги ТОВ «ФК «Кантієро» на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі №  911/1159/14 відкладено на 03.06.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 у справі № 911/1159/14 відмовлено ТОВ «ФК «Екс-Райт» у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи.
03.06.2021 у судовому засіданні представником ТОВ «ФК «Екс-Райт» заявлено усне клопотання про оголошення перерви у даній справі до розгляду Верховним Судом справи № 910/6232/20.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку представників учасників справи щодо зазначеного вище усного клопотання ТОВ «ФК «Екс-Райт», дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки висловлені правові позиції у постанові Верховного Суду у справі № 910/6232/20 не можуть суттєво вплинути на вирішення даної справи.
Враховуючи вищевикладене, клопотання ТОВ «ФК «Екс-Райт» про оголошення перерви у даній справі є не обґрунтованим.
Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.
У судовому засіданні 03.06.2021 представник ТОВ «ФК «Кантієро» підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду - скасувати.
Розпорядник майна боржника у судовому засіданні 03.06.2021 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у поясненнях на апеляційну скаргу та просив її задовольнити і скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі №  911/1159/14.
03.06.2021 представник ТОВ «ФК «Екс-Райт» заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.
Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке ними реалізовано.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.
04.09.2014 між ТОВ «ФК «Екс-Райт» (фактор) та ПАТ «Банк «Київська Русь» (клієнт) укладено договір факторингу № 98688-23/14.
Згідно з п. 2.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає (відступає) на користь фактора, а фактор набуває право вимоги до боржника за кредитним договором і зобов`язується сплатити клієнту суму, визначену в п. 3.1. цього договору, на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 1.1. Договору визначено, що кредитний договір - кредитний договір № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 з додатковими угодами та додатками до нього, укладений між клієнтом та ТОВ «Ольвита».
З умов договору вбачається, що разом з відступленням права вимоги за кредитним договором, клієнт відступає факторові права вимоги за договором забезпечення, яким забезпечується виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме:
- договір іпотеки, посвідчений 19.02.2008 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. за реєстровим № 553 (з усіма додатками та додатковими угодами до нього), укладений між клієнтом та боржником для забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань перед клієнтом за кредитним договором;
- договір поруки № 21467-20/12-5 від 29.03.2012, укладений між клієнтом та ДП «Вортекс» для забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань перед клієнтом за кредитним договором (п. 2.3., п.п. 2.3.1., 2.3.2. Договору).
У відповідності до п. 3.1. Договору за відступлене право вимоги до боржника за кредитним договором, фактор сплачує клієнтові суму у розмірі 13 000 000,00 грн без ПДВ.
Так, на підтвердження виконання зазначеного договору сторонами підписано та скріплено відтисками печаток товариств Акт приймання-передачі права вимоги за договором факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014.
З вищевказаного Акту приймання-передачі вбачається, що у відповідності до положень Договору факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 укладеного між клієнтом та фактором (надалі - «договір факторингу»), клієнт цим передає (відступає) право вимоги до ТОВ «Ольвита» за кредитним договором № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 з додатковими угодами та додатками до нього, укладеним між клієнтом та ТОВ «Ольвита» (ідентифікаційний код 32709379) фактору, а фактор цим приймає такі права вимоги. Клієнт та фактор підтверджують, що передача права вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання-передачі права вимоги, як передбачено у пунктах 2.4., 2.5. Договору факторингу.
ТОВ «ФК «Екс-Райт» перераховано на рахунок ПАТ «Банк «Київська Русь» суму вартості переданого права вимоги - 13 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 09.09.2014, № 2 від 16.09.2014, № 3 від 24.09.2014, № 4 від 01.10.2014 (належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 83-86, т. 15), а також, банківською випискою по особовому рахунку за період з 02.09.2014 по 23.02.2015 (належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 98-99, т. 24).
Також, у матеріалах справи наявна копія нотаріально засвідченого договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Екс-Райт» (новий іпотекодержатель), зареєстрованого в реєстрі за № 811.
Відповідно до умов зазначеного вище договору, його сторони уклали цей договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (з усіма договорами про внесення змін до іпотечного договору), укладеним між первісним іпотекодержателем та ТОВ «Ольвита», як іпотекодавцем та посвідченим 19.02.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 553. 
Згідно з п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний іпотекодержатель відступає (передає), а новий іпотекодержатель набуває (приймає) усе та будь-яке належне первісному іпотекодержателю право вимоги за договором іпотеки, включаючи, але не обмежуючись, право звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки і за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному розмірі, у разі невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Сторони домовились, що заміна сторони, яка іменується «іпотекодержатель» у зобов`язаннях, що виникли на підставі договору іпотеки, вважаються такою, що відбулась, а права вимоги за договором іпотеки вважаються відступленими новому іпотекодержателю з моменту підписання цього договору та його нотаріального посвідчення. З моменту набуття чинності цим договором до нового іпотекодержателя переходять усі права і зобов`язання первісного іпотекодержателя як сторони, що іменується «іпотекодержатель» у зобов`язаннях, що виникли на підставі договору іпотеки, в обсязі та на умовах, що існують на момент набуття чинності цим договором.
Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2016 у справі № 911/1159/14 закінчено попереднє засідання господарського суду; визнано кредитором з грошовими вимогами до боржника, в тому числі ПАТ «Банк «Київська Русь» на суму 170 822 924,12 грн; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Ольвита» в сумі 228 505 352,42 грн, до якого включено, зокрема ПАТ «Банк «Київська Русь» з грошовими вимогами у розмірі 139  550 972,12 грн, з яких: 1 218,00 грн - підлягають задоволенню в першу чергу, 124 704 950,77 грн - в четверту чергу, 14 844 803,35 грн - в шосту чергу; окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ольвита» вимоги, втому числі ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі 31 271 952,00 грн, як забезпечені майном боржника і підлягають погашенню за рахунок майна ТОВ «Ольвита», що є предметом забезпечення в позачерговому порядку.
Господарський суд Київської області виходив з того, що заборгованість боржника перед кредитором виникла з підстав неналежного виконання кредитного договору № 5714-20/8-1 від 15.02.2008; кредитного договору № 24901-20/10-1 від 27.05.2010 (позичальник - ТОВ «ДЦ Київ») та договору поруки № 25165-20/10-5 від 31.05.2010 (поручитель - ТОВ «Ольвита»).
Кредиторські вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі 31  271  952,00 грн було внесено до реєстру вимог кредиторів боржника окремо, як забезпечені майном боржника і як такі, що підлягають погашенню за рахунок майна ТОВ «Ольвита», що є предметом забезпечення в позачерговому порядку, на підставі договору іпотеки від 19.02.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 553, яким забезпечено виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 5714-20/8-1 від 15.02.2008.
Частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок переведення своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які відповідно до ст. 599 ЦК України припиняються, зокрема виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні допускається шляхом відступлення права вимоги протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Приписами ст. 52 ГПК України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
В силу ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Під час розгляду даного спору враховано, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/15629/16 за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «ФК «Екс-Райт» про застосування наслідків нікчемності правочинів: договору факторингу №  98688-23/14-1 від 04.09.2014 та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченого нотаріально 08.10.2014.
Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/15629/16, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2020, у позові відмовлено повністю.
Вищевказаним рішенням місцевого господарського суду встановлено, що позивач у надісланому ним повідомленні, цитуючи перелік законодавчо встановлених підстав для визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними, не конкретизує у зв`язку з якою саме із них договір факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 та договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Бочкарьовою Н.М. 08.10.2014 за реєстровим № 811, є нікчемними.
Також, Господарський суд міста Києва приймаючи зазначене рішення виходив з того, що з надісланого позивачем на адресу відповідача повідомлення про нікчемність правочинів та зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем не наведено обставин, що зумовили настання вказаної підстави для нікчемності правочинів, стороною яких є відповідач, не проведено оцінки вартості майна (майнових прав) ПАТ «Банк «Київська Русь», не вмотивовано належним чином того, що вищевказані договори підпадають під критерій нікчемності, передбачені п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки не доведено, що такі договори укладено на умовах, гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій, а також, що вартість права вимоги, переданого за договорами, на 20 відсотків і більше відрізняється від звичайних цін, що діяли на момент укладення таких договорів. Поряд із вказаним, судом встановлено, що фактична ціна продажу майнових прав менше ніж на 1% відрізняється від їх ринкової вартості, визначеної в результаті проведення незалежної оцінки, отже, позивачем не доведено суду, що ціна відступленого права вимоги була визначена та погоджена сторонами в договорі, та є на 20% чи більше завищеною (або заниженою) порівняно з його ринковою (звичайною) вартістю.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вищевикладене, за результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування та аналізу аргументів учасників судового процесу, з урахуванням поданих на їх підтвердження документів, а також встановлених чинним рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/15629/16 обставин, ТОВ «ФК «Екс-Райт» належними, допустимими, достовірними та вірогідними, у розумінні приписів ст.ст. 76-79 ГПК України, доказами доведено набуття від ПАТ «Банк «Київська Русь» прав вимоги до боржника за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 та договору іпотеки від 19.02.2008, зареєстрованого в реєстрі за №  553.
За таких обставин, місцевим господарським судом правомірно задоволено клопотання ТОВ «ФК «Екс-Райт» про заміну кредитора на правонаступника та замінено кредитора боржника - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника ТОВ «ФК «Екс-Райт» в частині кредиторських вимог, що виникли, у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 та договору іпотеки, посвідченого 19.02.2008 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 553.
Стосовно заяв ТОВ «ФК «Ю-Бейс» та ТОВ «ФК «Кантієро» про заміну кредитора боржника - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника, слід зазначити наступне.
Як зазначалося вище, заява ТОВ «ФК «Ю-Бейс» про заміну кредитора на правонаступника, а саме: кредитора - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника ТОВ «ФК «Ю-Бейс» у справі про банкрутство ТОВ «Ольвита» мотивована тим, що ТОВ «ФК «Ю-Бейс» набуло від ПАТ «Банк «Київська Русь» прав вимоги до боржника на підставі договору відступлення права вимоги № UA-ЕА-2020-03-12-000009-b/42/1 від 22.04.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В.
Також, заява ТОВ «ФК «Кантієро» про заміну кредитора - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника ТОВ «ФК «Кантієро» обґрунтована тим, що ТОВ «ФК «Кантієро» набуло прав вимоги до боржника від ТОВ «ФК «Ю-Бейс» на підставі договору № 1 про відступлення прав вимоги від 06.05.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич І.В.
Так, предметом зазначених вище договорів є передання прав вимоги до ТОВ «Ольвита» за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №  5714-20/8-1 від 15.02.2008 та договору іпотеки від 19.02.2008, посвідченого 19.02.2008 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 553, тобто за зобов`язаннями, права вимоги за якими, як встановлено вище набуло ТОВ «ФК «Екс-Райт» від ПАТ «Банк «Київська Русь» на підставі договору факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Бочкарьовою Н.М. 08.10.2014 за реєстровим № 811.
В силу статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 
Приписами ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.
За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частинами 1-3 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За таких обставин, враховуючи, що станом на дату укладення між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» договору про відступлення прав вимоги № 1 (06.05.2020), банк не мав у власності прав вимоги до ТОВ «Ольвита» за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 та договору іпотеки від 19.02.2008, посвідченого 19.02.2008 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 553, оскільки такі права ним були передані на підставі договору факторингу № 98688-23/14-1 від 04.09.2014 та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Бочкарьовою Н.М. 08.10.2014 за реєстровим № 811 ТОВ «ФК «Екс-Райт» та набуті останнім, отже ПАТ «Банк «Київська Русь» не мало прав розпоряджатись вказаним активом (правом вимоги), передавати таке право ТОВ «ФК «Ю-Бейс», а останнє, в свою чергу, не могло набути таких прав та, відповідно, передати їх, в подальшому, ТОВ «ФК «Кантієро».
З урахуванням того, що ПАТ «Банк «Київська Русь» з дати передання ТОВ «ФК «Екс-Райт» на підставі чинних договорів прав вимоги до ТОВ «Ольвита» за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 5714-20/8-1 від 15.02.2008 та договору іпотеки від 19.02.2008, посвідченого 19.02.2008 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочкарьовою Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 553, втратило право розпоряджатись такими правами, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що заяви ТОВ «ФК «Ю-Бейс» та ТОВ «ФК «Кантієро» про заміну кредитора боржника - ПАТ «Банк «Київська Русь»  на правонаступника із заявлених не підлягають задоволенню. 
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі доводи сторін у даній справі прийшов до вірного висновку про залишення без задоволення клопотання ТОВ «ФК «Кантієро» про зупинення розгляду заяв про заміну кредитора на правонаступника; про задоволення клопотання ТОВ «ФК «Екс-Райт» щодо заміну кредитора на правонаступника; про залишення без задоволення заяви ТОВ «ФК «Ю-Бейс» стосовно заміни кредитора - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника; про залишення без задоволення заяви ТОВ «ФК «Кантієро» щодо заміну кредиторів - ПАТ «Банк «Київська Русь» на правонаступника.
Доводи наведені у апеляційній скарзі стосовно порушення місцевим господарським судом приписів ст. 233 ГПК України щодо строку підписання повного тексту судового рішення відхиляються, оскільки не є підставою для скасування оскаржуваного судового акту у розумінні ст. 277 ГПК України та зазначені скаржником обставини не призвели до прийняття неправильного рішення судом першої інстанції.
Інші твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14 та, відповідно апеляційна скарга ТОВ «ФК «Кантієро» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 269, 275, 281-284 ГПК України, Кодексом України з процедур банкротства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ТОВ «ФК "Кантієро» залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.10.2020 у справі № 911/1159/14 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 911/1159/14 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 09.06.2021. 

Головуючий суддя                                                            Б.В. Отрюх 

Судді                                                                                Б.М. Поляков

                                                                                Б.М. Грек