Справа № 991/3840/21
Провадження 1-кс/991/3900/21

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
заявника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
детектива НАБУ ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна — грошових коштів у розмірі 124 000 доларів США, вилучених під час обшуку 26.07.2016 року,

ВСТАНОВИЛА

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 (заявниці), яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, що було накладено ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2019 року (справа № 757/1961/19). Арешт було накладено у кримінальному провадженні № 42018000000000528 від 07.03.2018 року, зокрема, на грошові кошти у розмірі 124 000 доларів США. Ці грошові кошти були вилучені під час обшуку 26.07.2016 року слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у якій, як зазначає заявник, мешкала ОСОБА_9 зі своєю сім`єю. 

Слід звернути увагу на те, що грошові кошти у розмірі 124 000 доларів США були вилучені в межах іншого кримінального провадження № 42015000000000915, з якого в подальшому було виділено матеріали, що були приєднані до кримінального провадження № 42016000000003033, яке в подальшому було об`єднане з кримінальним провадженням № 12013220540000400. 07.03.2018 року з цього провадження було виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 109 Кримінального кодексу України (КК України), розслідування яких здійснюється у кримінальному провадженні № 42018000000000528 (провадженні, у межах якого заявниця просить скасувати арешт).

Заявниця зазначає, що арешт вперше було накладено одразу після проведення обшуку, проте після цього він неодноразово скасовувався та накладався.

В обґрунтування клопотання заявниця зазначає, що у рішенні про накладення арешту на майно неповно встановлені обставини, що призвело до помилкових висновків, які були покладені в основу мотивації їх прийняття. Так, адвокат зазначає, що: 1) неправильно зазначена дата проведення обшуку, 2) допущені неточності при встановленні обставин щодо надання ключа до сейфу, у якому було знайдено грошові кошти у розмірі 124 000 доларів США — зокрема, у судовому рішенні зазначено, що доступ до сейфу надала ОСОБА_11 , донька ОСОБА_9 . Дружиною ОСОБА_10 є друга донька ОСОБА_9 — АДРЕСА_2 ) зазначене неправильне твердження щодо того, що жоден з присутніх під час обшуку не заявив зауважень чи інших коментарів стосовно належності їм грошових коштів, що, як стверджує заявник, є неправдою, оскільки у протоколі обшуку від 26.07.2016 року зазначено, що ОСОБА_9 зазначила, що у сейфі містяться кошти у сумі близько 120 тисяч доларів США одразу після відкриття сейфу, 4) зазначене неточне твердження щодо того, хто проживав у квартирі, у якій проводився обшук (слідчий суддя зазначив, що батьки ОСОБА_10 , в той час як згідно з паспортом ОСОБА_9 там проживає саме вона зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 з її чоловіком ОСОБА_6 ), періодично у квартирі проживає мати ОСОБА_10 – ОСОБА_12 , яка є переселенкою з м. Донецька; 5) станом на момент вилучення коштів, ОСОБА_10 не мав статусу підозрюваного, 6) обшук було проведено особою, яка не має відповідних повноважень на це. Окрім цього, заявниця стверджує, що суд зробив висновок про наявність у коштів ознак, передбачених статтею 98 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), тобто, наклав арешт на це майно як на речові докази, проте у рішенні відсутнє посилання на докази, якими такі ознаки встановлені. 

Заявник стверджує, що грошові кошти належать сім`ї ОСОБА_9 , оскільки за період з 2008 року по 2017 роки, оскільки загальна сума доходів її сім`ї підтверджується в розмірі понад 230 000 доларів США. Вона переконана, що арешт є непропорційним заходом у цьому випадку, оскільки вилучені кошти знаходяться у сторони обвинувачення вже майже п`ять років. Кримінальне провадження на даний час зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук ОСОБА_10 . Окрім цього, заявник стверджує, що вказані грошові кошти сім`я ОСОБА_13 планувала витратити на придбання власного житла, забезпечення життєвих потреб дітей та онуків. Відсутність у сім`ї ОСОБА_9 інших грошових коштів підтверджується повторим протоколом обшуку від 05.04.2018 року, відповідно до якого вилучено тільки техніку (телефони, планшети, тощо). Тому заявник вважає, що арешт було накладено на грошові кошти третьої особи, яка не має будь-якого відношення до кримінального провадження, є необґрунтованим. Адвокат вказує на те, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Тому її частка повинна бути повернута її чоловікові ОСОБА_4 . Вона просить провернути грошові кошти законним володільцям: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 

У судовому засіданні заявниця підтримала клопотання, надала додаткові пояснення, та попросила його задовольнити, а також надала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 . Присутній у судовому засіданні детектив ОСОБА_7 вказав на те, що зі скасуванням арешту на ці грошові кошти вже неодноразово зверталися із тих самих підстав, зокрема двічі до Вищого антикорупційного суду, слідчі судді якого відмовили у задоволенні клопотань. Він також надав деталі проведення обшуку, які, на його думку підтверджують належність цих коштів ОСОБА_10 , та не підтверджують належність цих коштів членам його сім`ї та, зокрема, особам, в інтересах яких звертається заявниця. Твердження заявниці про те, що вилучені грошові кошти належать сім`ї ОСОБА_13 не відповідає встановленим обставинам справи, адже вказані гроші зберігалися у зачиненому сейфі, розміщеному у квартирі, власником якої є саме ОСОБА_10 . Ключів від сейфу, зареєстрована у квартирі ОСОБА_9 не мала, а просила доньку привезти ключі. Крім того, у ході обшуку було встановлено, що у сейфі також зберігалася і зброя, власником якої є ОСОБА_10 , що підтверджує і право власності на кошти в іноземній валюті. Належність даних грошових коштів ОСОБА_10 неодноразово встановлювалася попередніми ухвалами судів, втім заявниками постійно вчиняються спроби щодо скасування накладеного арешту. На підтвердження зазначених пояснень, детектив надав копії матеріалів кримінального провадження та просив відмовити у задоволення клопотання. Детектив попросив долучити відповідні документи на підтвердження своєї позиції.

Встановлені обставини

Слідча суддя проаналізувала клопотання заявниці, доводи сторін у судовому засіданні, та дійшла до такого.

У кримінальному провадженні розслідуються обставини можливого вчинення злочину колишнім Президентом України ОСОБА_14 , який організував та очолив злочинну організацію з метою отримання незаконного доходу внаслідок вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері економіки, у тому числі проти власності. Учасники цієї злочинної організації ОСОБА_14 у період з 2010 року по 2014 рік створили та придбали понад 400 підприємств, як резидентів та і нерезидентів України, для здійснення фіктивного підприємництва. Всього ця злочинна організація незаконно заволоділа чужим майном на загальну суму 104 198 183 639,02 гривні. Для приховання і маскування незаконного походження коштів, учасники злочинної організації вирішили оформити право власності на облігації внутрішньої державної позики України на підконтрольних їм підставних осіб, зокрема ОСОБА_10 — представника компанії «BALEINGATE FINANCE LIMITED» (HE 285076, CY).

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України.

26.07.2016 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, під час якого зі сейфу слідчий групи слідчих Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 вилучив грошові кошти у розмірі 124 000 доларів США. В ухвалі про накладення арешту на ці грошові кошти зазначено, що орган досудового розслідування вважає, що ці грошові кошти могли бути здобуті злочинним шляхом, вони мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду. Ці грошові кошти було визнано речовими доказами 27.04.2017 року постановою прокурора. Окрім грошових коштів, зі сейфу також було вилучено речі, які є предметом мисливського промислу, предмети схожі на автомат, пістолет, мисливський ніж, рушницю.

Щодо накладення та скасування арешту з грошових коштів у розмірі 124 000 доларів США, вилучених під час обшуку 26.07.2016 року, були постановлені такі судові рішення: 04.08.2016 року було накладено арешт ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 06.12.2016 року було відмовлено у скасуванні арешту ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 14.07.2016 року було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Апеляційним судом міста Києва на рішення про накладення арешту на майно; 29.06.2017 року було відмовлено у скасуванні арешту ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 07.08.2017 року було відмовлено у скасуванні арешту ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 07.12.2017 року було відмовлено у скасуванні арешту ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 22.12.2017 року було відмовлено у скасуванні арешту ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 24.01.2018 року було скасовано арешт на майно ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва; 01.02.2018 року було відмовлено у скасуванні арешту ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 30.03.2018 року було накладено арешт ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 01.08.2018 року було задоволено апеляційну скаргу на рішення про накладення арешту на майно і, відповідно, скасовано арешт; 16.08.2018 року було накладено арешт ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 26.11.2018 року було задоволено апеляційну скаргу на рішення про накладення арешту на майно і, відповідно, скасовано арешт; 21.01.2019 року було накладено арешт ухвалою Печерського районного суду міста Києва; 03.09.2019 року було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Київським апеляційним судом на рішення про накладення арешту на майно; також 02.09.2020 року слідча суддя Вищого антикорупційного суду відмовила у задоволенні клопотання про скасування арешту, та 27.01.2021 року інший слідчий суддя Вищого антикорупційного суду також відмовив у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Мотивація суду

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 частини 1 статті 174 КПК України). 

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Таким чином, при дослідженні доказів та доводів сторін, слідча суддя встановлює відсутність підстав для можливого подальшого застосування арешту, а також підстави для необґрунтованості накладеного арешту. Разом з тим, перевірка ухвали, якою було накладено арешт на майно (ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2019 року) не проводиться. Слідча суддя не уповноважена на такий розгляд. Що потрібно встановити так це підстави для скасування арешту, які виникли станом на момент розгляду клопотання, що є відмінністю від перегляду судом вищої інстанції, оскільки слідча суддя не оцінює ухвалу про накладення арешту на майно на предмет його законності та обґрунтованості в момент накладення арешту. Апеляційне оскарження та скасування арешту в порядку статті 174 КПК України мають різні процесуальні ролі.

Відповідно до частини 1 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. 

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які були присутні при розгляді питання про арешт майна, або із клопотанням про скасування арешту майна мають право звернутися ці ж учасники кримінального провадження, якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна (пункт 12 розділу 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2019 року (справа № 757/1961/19), у судовому засіданні сторін не було, а тому ні заявник, ні інший представник ОСОБА_9 , ні сама ОСОБА_9 не були присутні при розгляді питання про арешт майна.

У цьому випадку ОСОБА_9 та її родина, як вбачається з матеріалів клопотання, не мають статусу у кримінальному провадженні, а тому оскаржувати арешт вони можуть лише як власник чи володілець майна. Важливо зазначити, що якщо особа не є власником чи володільцем, або це не доведено стороною, слідча суддя не може задовольнити клопотання, отже відмовляє у задоволенні клопотання, оскільки воно подане неповноважним суб`єктом. Клопотання було подане заявницею, яка вважає, що ОСОБА_9 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є справжніми володільцями грошових коштів у розмірі 124 000 доларів США, які було вилучено під час обшуку від 26.07.2016 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження цього вона вказує на те, що: 1) ОСОБА_9 під час проведення обшуку зазначила, що у сейфі знаходяться кошти у розмірі близько 120 тисяч доларів США, 2) ОСОБА_9 зареєстрована та проживає у квартирі, з якої було вилучено ці грошові кошти, 3) під час допиту ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_10 не залишав жодних речей та документів у вказані квартирі, 4) на момент вилучення 26.07.2016 грошових коштів ОСОБА_10 не мав статусу підозрюваного; 5) належність вилучених грошових коштів сім`ї ОСОБА_9 підтверджується відомостями про суми виплачених доходів, виписками по рахунках, договором позики та іншими документами, що підтверджують походження коштів. 

Слідча суддя критично оцінює доводи заявниці щодо належності грошових коштів  ОСОБА_9  та її родині. Так, приміщення квартири, у якій проводився обшук, належала на праві власності  ОСОБА_10  (це підтверджується матеріалами, що є у розпорядженні слідчої судді і, зокрема, витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно по квартирі за адресою:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 32654375, що міститься у витребуваній з Печерського районного суду міста Києва справі). Слідча суддя враховує доводи детектива у судовому засіданні, який зазначив, що під час проведення першого обшуку 26.07.2016 року у цій квартирі,  ОСОБА_9  не мала ключа від сейфу (згідно з протоколом обшуку ключ привезла донька  ОСОБА_9 ), враховуючи обмеженість доступу до сейфу, слідча суддя критично ставиться до того, що знання ОСОБА_9 стосовно приблизної суми грошових коштів, що знаходиться у сейфі, вказує на її та її родини володіння цим майном. 

Також, слідча суддя зазначає, що інші доводи (такі як підтверджене місце реєстрації ОСОБА_9 за цією адресою) не вказують на те, що ОСОБА_9 є володільцем цього майна, оскільки у цій квартирі, окрім неї, проживали інші особи (що підтверджується протоколами першого обшуку 26.07.2016 року та другого обшуку 05.04.2018 року; у другому в квартирі перебували ОСОБА_12 та ОСОБА_15 і не було ОСОБА_9 ). 

Що стосується посилання заявника на відсутність у ОСОБА_10 статусу підозрюваного на момент вилучення грошових коштів слідча суддя зазначає, арешт у даному випадку накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України надає можливість застосовувати захід забезпечення кримінального провадження та наклади арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідча суддя критично оцінює й доводи щодо можливого зв`язку грошових коштів, що було вилучено, з отриманими доходами сім`ї  ОСОБА_9 . В цілому, сукупний дохід хоч і вказує на можливість мати ці кошти, він жодним чином не підтверджує того, що ОСОБА_9  та її родина є власником чи володільцем цього майна. Надані відомості про суми виплачених доходів та податків підтверджують факт отримання прибутку заявниками. Втім, це є сукупним доходом протягом тривалого часу. А тому, зважаючи на необхідність витрат на забезпечення життєдіяльності, аргумент належності вилучених грошових коштів у сумі 124 000 доларів США родині ОСОБА_9 відхиляється як такий, що не підтверджує власність або володіння ОСОБА_9 та її родиною цими грошовими коштами. 

Станом на зараз заявниця не надає доказів на підтвердження того, що саме арештовані грошові кошти є майном осіб, в інтересах яких вона звертається. Заявниця стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла внаслідок важкої хвороби, внаслідок чого її частка вилучених коштів повинна бути повернута її чоловіку — ОСОБА_4 . Ця обставина є необґрунтованою, оскільки: 1) володіння ОСОБА_9 цими грошовими коштами насамперед не доводиться, а тому неможливо встановити її «частку вилучених коштів»; 2) заявниця у клопотанні не зазначає та не надає доказів на підтвердження будь-якого права на спадкування чи іншої цивільно-правової підстави набуття ОСОБА_4 права на будь-яке майно ОСОБА_9 . Отже, між особою ОСОБА_9 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 та вилученими грошовими коштами не доведено достатній зв`язок, не надано підтверджуючих документів чи переконливих доказів стосовно того, що саме вони є власниками чи володільцями цих грошових коштів. 

Таким чином, слідча суддя робить висновок, що заявниця не має повноважень на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, бо не підтверджує право власності/володіння осіб, яких вона представляє, майном, на яке було накладено арешт. Отже, слід відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна. 

Керуючись статтями 174, 372, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна — грошових коштів у розмірі 124 000 доларів США, вилучених під час обшуку 26.07.2016 року у кримінальному провадженні № 42018000000000528 від 07.03.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідча суддя   	ОСОБА_1