Ухвала    
 
03 червня 2021 року
м. Київ
справа № 358/143/16
провадження № 61-8273 ск21 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Божок Михайло Іванович, в частині оскарження рішення Богуславського районного суду Київської областівід 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,                ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей.
Рішенням Богуславського районного суду Київської областівід 06 квітня 2016 року позов  ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей:                    ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09 лютого             2016 року і до досягнення дітьми повноліття.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 03 березня 2021 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 березня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської областівід 06 квітня 2016 року у вказаній вище справі, на підставі пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України.
До Верховного Суду 14 травня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Богуславського районного суду Київської області                від 06 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду                             від 11 березня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою               ОСОБА_1 щодо оскарження рішення Богуславського районного суду Київської областівід 06 квітня 2016 року необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно із статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Ураховуючи те, що за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 рішення Богуславського районного суду Київської областівід 06 квітня 2016 рокуне переглядалось в апеляційному порядку, підстави для відкриття касаційного провадження на рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України             суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Божок Михайло Іванович, в частині оскарження рішення Богуславського районного суду Київської областівід 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
                                                                                                            О. М. Осіян
                                                                                                            Н. Ю. Сакара