Справа № 462/145/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б. 
Провадження № 33/811/392/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Макух Аліни Василівни на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 березня 2021 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 - 
адвоката Макух А.В. 

в с т а н о в и в:

цією постановою відмовлено задоволенні клопотання захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Макух А.В. про повернення матеріалів на доопрацювання та закриття провадження у справі. 
        ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
       Згідно постанови судді, ОСОБА_1 01 січня 2021 року о 07.00 год. у м. Львові, вул. Городоцька, 174 керував транспортним засобом Renault Symbol Clio н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановлено законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України.
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Макух А.В. покликається на те, що постанова суду першої інстанції є необгрунтованою, передчасною, такою, що порушує норми процесуального права. Зазначає, що працівниками поліції не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, п.п. 5,10,11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, чим порушено право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд справи. Крім того, вказує, що протокол про адміністративні правопорушення не відповідає формі, яка затверджена інструкцією та складений з порушенням норм законодавства, які встановлюють складення протоколу та вимоги до протоколу, крім того, у протоколі наявні виправлення, що не допускається згідно інструкції. Вважає, що зазначені порушення дають підстави вважати протокол неналежним доказом. 
       Просить скасувати дану постанову судді та закрити провадження у справі. 
Заслухавши пояснення захисника правопорушника  ОСОБА_1  – адвоката Макух А.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така   задоволенню не підлягає, з наступних підстав.  
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, відмовився.
Висновок судді одержаний внаслідок всебічного, повного та об`єктивного розгляду усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 196530 від 01 січня 2021 року; відеозаписами з нагрудних камер спостереження працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01 січня 2021 року та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Що стосується доводів апелянта щодо недотримання поліцією вимог ст. 256 КУпАП, то такі не заслуговують на увагу з наступних підстав.
       Так, з наявного протоколу вбачається, що при його складенні працівниками поліції дотримано вимог щодо його змісту та форми, такий містить усю необхідну інформацію для розгляду справи в суді та складений уповноваженою на те особою. Разом з тим, неточності щодо дати складення протоколу суд вважає опискою, яка є несуттєвою, не впливає на обставини справи та не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інші зазначені у клопотанні недоліки, а саме не зазначення документа, на підставі якого встановлено особу ОСОБА_1 , а також відсутність інформації про притягнення його до іншого виду адміністративної відповідальності, не є недоліками, які б унеможливили розгляд цього протоколу в суді. 
       На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне серії ДПР18 №014921 від 17 жовтня 2020 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП.
       Доводи захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Макух А.В. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Таким чином, з огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Макух А.В. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в  :
апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Макух А.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя         Галапац І.І.