ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6331/19                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Мамедова Ю.Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 травня 2021 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокомм» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

  В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокомм» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило:
-          визнати протиправними та скасувати повністю висновки акта № 924/26-15-14-04-5/35572324 від 21.09.2018 про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торус» за лютий 2017 та ТОВ «Оптіма Айрон» за листопад 2017 року;
-          визнати протиправними і скасувати повністю податкові повідомлення-рішення                   № 0052191404, № 0052201404 та № 0052221404 від 12.10.2018.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, проведеної на підставі наказу відповідача, який судом визнано протиправно та скасовано.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2020 р. позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 12.10.2018 № 0052191404, № 0052201404 та № 0052221404.
Позов в іншій частині залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 26.05.2021.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
До апеляційної скарги було додано клопотання представника відповідача, у якому зазначено про необхідність заміни відповідача на належного, згідно норм ст. 52 КАС України.
Колегія суддів, розглянувши наведене клопотання, перевіривши його обґрунтування, вважає, що таке підлягає задоволенню, з урахуванням змісту постанов Кабінету Міністрів України № 1200 від 18.12.2018, № 227 від 06.03.2019, 537 від 19.06.2019, наказу ДПС України від 30.09.2020 № 529, а відповідач у справі - ГУ ДФС У м. Києві, підлягає заміні на правонаступника - ГУ ДПС у м. Києві.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.09.2018 відповідачем прийнято наказ № 13529 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Єврокомм» (код 35572324)", яким вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Єврокомм» з 10.09.2018 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торус» за лютий 2017 р. та з ТОВ «Оптіма Айрон» за листопад 2017 р.
Відповідачем, відповідно до п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 06.09.2018 № 13529, у період із 10.09.2018 по 14.09.2018 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Єврокомм» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з     ТОВ «Торус» за лютий 2017 р. та з ТОВ «Оптіма Айрон» за листопад 2017 р., за результатами якої було складено акт перевірки від 21.09.2018              № 924/26-15-14-04-05/35572324.
Актом перевірки встановлено порушення позивачем:
- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200,          п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 37552,00 гри. за лютий 2017 року та встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 258755,00 гри., в тому числі: за лютий 2017 року - 202204,00 грн.; за листопад 2017 року - 56551,00 грн.;
- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України - не надано документи до перевірки.
На підставі акта перевірки, 12.10.2018 відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення: № 0052191404, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по ПДВ за лютий 2017 р. у сумі 37552,00 грн.; № 0052201404, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 388133,00 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 258755,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 129378,00 грн.; № 0052221404, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 510,00 грн.
За результатами адміністративного (досудового оскарження), вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.
Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю прийнятих за результатом здійснення перевірки податкових повідомлень-рішень, товариство звернулось до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019 в адміністративній справі № 826/15461/18 (набрало законної сили 10.05.2019 р.) позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ № 13529 від 06.09.2018 начальника ГУ ДФС у м. Києві Демченко Л. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Єврокомм» (код ЄДРПОУ 35572324), яким призначено на товаристві перевірку фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торус» (код ЄДРПОУ 40551154) за лютий 2017 року та з ТОВ «Оптіма Айрон» (код ЄДРПОУ 41569162) за листопад 2017 року;
-          за висновками суду першої інстанції, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню, адже, за даних обставин, наказ, на підставі якого проведено перевірку позивача, визнано протиправним та скасовано.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, оскільки дії по проведенню перевірки, дії щодо формування наказу та безпосередньо дії по складанню акта перевірки, є функціональними обов`язками податкового органу та самі по собі не створюють для платника податків будь-яких наслідків. На переконання апелянта, лише рішення, прийняте за результатами перевірки створює для платника податків правові наслідки у вигляді, зокрема, виникнення обов`язку сплатити певну суму податків. У разі проведення перевірки контролюючим органом на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.4 п. 78.1, абз. 1 п. 78.4 ст. 78 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.21 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що перевірка           ТОВ «Єврокомм», за результатами якої складено акт перевірки, була проведена податковим органом на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 06.09.2018 № 13529.
Водночас, варто врахувати, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019 в адміністративній справі № 826/15461/18 (набрало законної сили 10.05.2019) за позовом ТОВ «Єврокомм» до ГУ ДФС у м. Києві позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ № 13529 від 06.09.2018 начальника ГУ ДФС у м. Києві Демченко Л. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Єврокомм» (ЄДРПОУ 35572324), яким ТОВ «Єврокомм» (ЄДРПОУ 35572324) призначено перевірку фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торус» (ЄДРПОУ 40551154) за лютий 2017 року та з ТОВ «Оптіма Айрон» (ЄДРПОУ 41569162) за листопад 2017 року.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, в разі звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен дати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення і перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і які закріплені в ст. 2 КАС України.
Колегія суддів зазначає про те, що проведення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому, за відсутності проведеної перевірки, як юридичного факту, у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. При цьому, така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями, необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку. Невиконання вимог податкового законодавства в частині дотримання вимог при призначенні/проведенні перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акта індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).
Нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
У контексті доводів апеляційної скарги, слід зазначити, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений права посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони обумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, при їх наявності, суд повинен давати правову оцінку в першу чергу, а в разі, якщо вони не визнані судом такими, які мають своїм наслідком протиправність рішень, прийнятих за результатами такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову про наявність порушень податкового та/або іншого законодавства. Колегія суддів вважає, що така правова позиція відповідає завданням і основним принципам адміністративного судочинства, закріпленим в ст. 2 КАС України.
За встановлених обставин у справі № 826/15461/18 та беручи до уваги рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2019, слідує, що у разі визнання наказу на проведення перевірки незаконним, така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку, висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.
У вказано рішенні, судом було досліджено зміст запиту контролюючого органу та встановлено, що останній складено з порушенням вимог податкового законодавства. Так, зокрема, у запитах контролюючого органу від 31.05.2018 та від 19.07.2018 не міститься конкретного переліку документів, який пропонується надати платником податків до контролюючого органу, при цьому, у даних листах відповідач посилається на норми             пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16, пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Крім того, у вказаному рішенні, суд констатував, що підстави проведення документальної позапланової виїзної перевірки, зазначені в наказі від 06.09.2018 № 13529 повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, адже таке безпосередньо пов`язано з реалізацією суб`єктом господарювання права на захист своїх прав, свобод та законних інтересів.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, оскільки, наказ ГУ ДФС у м. Києві від 06.09.2018 № 13529, саме на підставі якого було проведено перевірку товариства позивача було визнано протиправним та скасовано, а тому, таку перевірку проведено протиправно, у зв`язку з чим, складений за результатами такої перевірки акт перевірки є недопустимим доказом, з огляду на що, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню частково.
Тож, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування/зміни оскаржуваного рішення. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2020 р.- залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко

Судді                                                                                                        В.В. Кузьменко

                                                                                                             Я.М. Василенко