Ухвала
Іменем України 
18 травня 2021 року
м. Київ
справа № 953/23726/19
провадження № 51- 497 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 – захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 (вх № 11224/1/170-21 від 13.05.2021) на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ухвалою Київського районного суду                   м. Харкова від 03 липня 2020 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 – захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2020 року – без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження та прийняти касаційну скаргу до розгляду.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.
Ухвалою Верховного Суду від  08 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 – захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 429 КПК України копію цієї ухвали невідкладно було надіслано захиснику ОСОБА_4 на адресу, зазначену у касаційній скарзі, і згідно із даними поштового повідомлення, її отримано 19 лютого 2021 року.
Проте захисник ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, нової касаційної скарги з усуненими недоліками станом на         20 квітня 2021 року до Верховного Суду не надходило.
Враховуючи, що суд касаційної інстанції належним чином виконав покладені на нього обов`язки, які стосуються дотримання порядку, що передує відкриттю касаційного провадження, перевіривши матеріали провадження за скаргою, ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 – захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року разом із усіма доданими до неї матеріалами повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України. 
Захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, датованою 11 травня 2021 року (вх № 11224/1/170-21 від 13.05.2021), в якій ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
В касаційній скарзі захисник, посилаючись на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України та практику Європейського Суду з прав людини зазначає, що встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, слід звертати увагу на обставини справи. Також захисник ОСОБА_4 долучив копію виписки з історії хвороби, з якої вбачається, що в період з 20 по 27 квітня 2021 року він перебував на стаціонарному лікуванні. Жодних інших доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження захисник не наводить. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.
Як вбачається з долученої до касаційної скарги виписки із медичної карти, захисник ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 20 по 27 квітня 2021 року, а згідно із даними поштового повідомлення, копію ухвали Верховного Суду від                   08 лютого 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримано 19 лютого 2021 року та протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали, тобто в період з            20 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року включно, недоліки не були усунуті.
Також суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, а тому вимога касаційної скарги про поновлення строку не підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням зазначеного касаційна скарга ОСОБА_4 – захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 підлягає поверненню захиснику.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 – захиснику особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Харкова від         03 липня 2020 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 12 листопада           2020 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 – захисника особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 (вх № 11224/1/170-21 від 13.05.2021) на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 листопада   2020 року з усіма доданими до них матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                       ОСОБА_3