Справа № 461/1544/19                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3476/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
        11 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
               головуючого судді: Шандри М.М.,
               суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2020 року у справі за заявою адвоката Репака Віталія Валерійовича в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИЛА:
Адвокат Репак В.В. в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити у справі додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Мотивував заяву тим, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2019 року в задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича у виконавчому провадженні №58216094 – відмовлено повністю. Попри те, судом при винесенні ухвали суду від 20 березня 2019 року не вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, що понесені приватним виконавцем Пиць А.А. А тому просив стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Пиць А.А. витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 гривень. Крім того, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Пиць А.А. витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року в розмірі 2 102,00 грн.
Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. та витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року в розмірі 2 102,00 грн.
Додаткове рішення оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на те, що заява про ухвалення додаткового рішення є безпідставною та такою, що подана із пропущеним строком. Вважає, що суд мав постановити додаткову ухвалу, а не додаткове рішення, з огляду на вимогу ч. 3 ст. 270 ЦПК України, в якій передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити. .
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2019 року в задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича у виконавчому провадженні №58216094 – відмовлено повністю.
26 лютого 2020 року ОСОБА_2 в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення (ухвали) у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича у виконавчому провадженні №58216094.
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова.
06 листопада 2020 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено оскаржуване додаткове рішення.
Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з наступного.
Відповідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема акту виконаних робіт (наданих послуг) від 19 березня 2019 року, витрати пов`язані з розглядом справи: на професійну правничу допомогу становили 2 000,00 грн (а.с. 47).
До матеріалів справи додано платіжне доручення №860 від 19 березня 2019 року на суму 2000 грн (а.с49). У поданому до суду першої інстанції відзиві на скаргу представник приватного виконавця Пиць А.А. просив судові витрати покласти на заявника ОСОБА_1 (а.с.37-40).
Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладено на сторону, яка заявляє клопотання зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таке клопотання ОСОБА_1 до суду не подавав.
Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року (а.с.148).
Статтею 452 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана із пропуском строку, не заслуговує на увагу, оскільки згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 11.05.2021

Головуючий 

Судді