УХВАЛА 
14 червня 2021 року
м. Київ
справа № 379/711/20
провадження № 51-2889ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 , на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 07 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника, в якій він просить вищевказані судові рішення змінити в частині призначеного ОСОБА_4 покарання, визнати обставиною, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданої шкоди та на підставі ст. 69 Кримінального кодексу України (далі – КК) призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК, а саме штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас необхідно враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, захисник ОСОБА_5 , у касаційній скарзі, вказуючи на незаконність судових рішень, поміж іншого, лише узагальнено (формально) послався на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, втім не зазначає в обґрунтування своїх доводів в чому саме воно полягає, з його погляду, а також яким чином ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і були б підставою відповідно до ст. 438 КПК для їх зміни касаційним судом, з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Крім того, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Так, викладені захисником у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Частинами 1, 2 ст. 437 КПК передбачено, що Суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання. Обвинувальний вирок, ухвалений судом першої чи апеляційної інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції щодо вироку суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого лише у разі, якщо з цих підстав касаційну скаргу подав прокурор, потерпілий чи його представник.
Відповідно до ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як убачається зі змісту вимог касаційної скарги, захисник просить суд касаційної інстанції змінити вирок місцевого суду й ухвалу апеляційного суду в частині призначеного засудженому ОСОБА_4 покарання та призначити останньому покарання у виді штрафу. Проте ОСОБА_5 не зазначає доводів стосовно того, що призначене засудженому покарання є явно несправедливим внаслідок суворості, з огляду на те, що суд першої інстанції звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням, а захисник просить призначити покарання, яке необхідно відбувати реально.
Частиною 5 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак, захисник долучив копію ухвали Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року з якої неможливо встановити, стосовно кого вона була постановлена. Вказане становить не лише формальне порушення положень ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження. 
З огляду на те, що касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                 ОСОБА_3