УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 травня 2021 року
м. Київ
справа № 185/339/19
провадження № 51-2214ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровськогоапеляційного суду від 06 квітня 2021 року про відмову у відкритті провадження.
Суть питання
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою                                 від 01 грудня 2020 року задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «АГРО КМР» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 16 січня 2019 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань                                     за №12019040370000108 від 15 січня 2019 року та скасував арешт щодо заборони відчуження, розпорядження та користування автомобілем марки «FORD KUGA» (реєстраційний номер  НОМЕР_1 ), який на підставі свідоцтва про                                 реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «АГРО КМР». Зобов`язав керівництво слідчого відділу Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області повернути ТОВ "АГРО КМР" зазначений автомобіль на відповідальне зберігання. 
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Дніпровськийапеляційний суд ухвалою від 06 квітня 2021 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою   ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.
ОСОБА_4  не погодився з вищезазначеними ухвалами і звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня                    2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року і винести постанову про відмову в задоволенні клопотання про зняття арешту.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно зі  ст. 310 Кримінального процесуального кодексу України (далі –КПК) оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Тобто касаційне оскарження ухвал слідчого судді законом не передбачено.
Відповідно до норми п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, то у відкритті касаційного провадження в цій частині має бути відмовлено на зазначеній підставі.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції Українивідносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 та 2 ст. 309 КПКнаведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна,                         або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку                     ст. 173 КПК.
Однак можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку                     ст. 174 КПК, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Згідно з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі                                    № 569/17036/18 (провадження № 51-598кмо18), в аспекті положень ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.
Частиною 4 ст. 399 КПКпередбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою скасовано арешт щодо заборони відчуження, розпорядження та користування автомобілем.
Тому суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 . 
Посилання в касаційній скарзі на постанови Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року (провадження № 5-142кс(15)17) та Великої Палати Верховного Суду                                  від 23 травня 2018 року (справа № 237/1459/17) як на підставу для відкриття апеляційного провадження є необґрунтованими, оскільки у вказаних рішеннях йдеться про можливість апеляційного оскарження лише ухвал слідчого судді, які не передбачені КПК, тоді як в цьому провадженні слідчий суддя ухвалив рішення в порядку, передбаченому ст. 174 КПК.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року про відмову у відкритті провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про  відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення скарги, а тому вважає за необхідне на виконання п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                        ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду  від 06 квітня 2021 року про відмову у відкритті провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                  ОСОБА_3