ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
18 червня 2021 року
м. Харків
справа № 2-514/10

провадження №22-ц/818/3674/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за скаргою боржника  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головний державний  виконавець Міськрайонного відділу державної  виконавчої служби  по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Комар Ганна Володимирівна на дії державного виконавця за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2  на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 02 квітня 2021 року, постановлене під головуванням судді Малихіна О.О., в залі суду в місті Люботин, Харківської області, -
в с т а н о в и в :
У березні 2021 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міськрайонного відділу державної  виконавчої служби  по Харківському  району та  місту Люботину  Східного міжрегіонального  управління Міністерства  юстиції (м. Харків) Комар Ганни Володимирівни.
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 02 квітня 2021 року клопотання боржника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевцов О.А., про поновлення строку для подання скарги на дії державного виконавця – залишено без задоволення. Скаргу боржника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевцов О.А., на дії державного виконавця - повернуто заявнику без розгляду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, судом неправильно встановлено обставини справи, оскільки боржник має право подавати заяви та клопотання, чим він і скористався, та подав відповідне клопотання про закриття виконавчого провадження. Та отримавши відповідь від державного виконавця про відмову у закриття виконавчого провадження лише 10.03.2021 року, подав скаргу на оскарження даної відмови. А тому, вважає, що фактично строк для подання скарги на рішення, дії, бездіяльності виник з наступного дня після отримання відмови у закритті виконавчої провадження. Зазначає, що боржник має право самостійно врегульовувати усунення порушення шляхом звернення до державного виконавця із клопотанням і у разі його відмови – звертатися за захистом до суду, що і було зроблено боржником. Вважає, що боржником не порушено строк для оскарження відмови у закритті виконавчого провадження, у зв`язку із тим, що таку відмову ним було отримано лише 10.03.2021 року та 17.03.2021 року представником боржника було подано скаргу на дії державного виконавця.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відмовляючи у поновленні строку для подання скарги, суд першої інстанції виходив з того, що щонайменше з 29 жовтня 2020 року боржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 мали право протягом наступних 10 робочих днів оскаржити рішення та дії державного виконавця Комар Г.В. щодо винесення постанови від 03 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження. Але вказаний строк для подання скарги учасниками виконавчого провадження пропущений. Крім того ані в тексті скарги, ані в матеріалах, доданих до неї, не зазначено поважних причин, які виникли та тривали в період з 29 жовтня 2020 року, через які боржник та його представник не мали змоги вчасно подати до суду скаргу.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що у провадженні Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 2-514/20, виданий 10.10.2016 року Люботинським міським судом Харківської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укргазбанк" в особі Харківської філії АБ "Укргазбанк" заборгованості з кредитним договором в сумі 24645,39 доларів США та пеню в загальній сумі 18041,64 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1700,00 грн., та витрати на ітз судового процесу в сумі 120,00 грн.
Постановою головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Комар Г.В. від 03 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59941968 з примусового виконання виконавчого листа № 2-514/20, виданий 10.10.2016 року.
27 листопада 2020 року представником боржника  ОСОБА_4  –  ОСОБА_2  на адресуМіськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області було подано клопотання про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого листа № 2-514/20 ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Украгазбанк» (стягувачу) без стягнення.
15.12.2020 року начальником Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області надано відповідь на клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в якої вбачалось, що порушень в діях державного виконавця щодо відкриття провадження № 59941968 немає та відсутні підстави для скасування постанови про відкриття провадження.
Як на підставу вимог скарги представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 посилався на те, що на виконанні у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину перебуває виконавче провадження № 59941968 з примусового виконання виконавчого листа № 2-514/10, виданого Люботинським міським судом Харківської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором. Проте виконавчого листа стягувачем було пред`явлено до примусового виконання з пропущенням відповідного строку, визначеного ст.22 Закону України «Про виконавче провадження». Натомість, державний виконавець не перевіривши строк пред`явлення виконавчого листа, відкрив виконавче провадження та звернув стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , чим порушив його права та інтереси. 27 листопада 2020 року боржник через свого представника звернувся до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину з клопотанням про закриття виконавчого провадження з підстав п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Але в задоволенні цього клопотання йому було відмовлено. З письмовою відповіддю про це він зміг ознайомитися лише 10 березня 2021 року. У зв`язку з цим просить суд поновити строк для подання скарги на дії Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину; визнати дії державного виконавця Комар Г.В. щодо відкриття виконавчого провадження № 59941968 за виконавчим листом № 2-514/10, виданим Люботинським міським судом Харківської області 10 грудня 2010 року – протиправними; зобов`язати державного виконавця Комар Г.В. повернути стягувачу виконавчий лист без виконання у зв`язку із пропущенням строку пред`явлення виконавчого листа.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Згідно із ч.2 ст.449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно до ст. 122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Статтею 126 ЦПК України встановлено, що документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість  такого поновлення.
Уп.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК (чинна редакція стаття 449 ЦПК України) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.
Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Матеріали справи свідчать про те, що в провадженні Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 2-514/20, виданий 10.10.2016 року Люботинським міським судом Харківської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укргазбанк" в особі Харківської філії АБ "Укргазбанк" заборгованості з кредитним договором в сумі 24645,39 доларів США та пеню в загальній сумі 18041,64 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 1700,00 грн., та витрати на ітз судового процесу в сумі 120,00 грн.
Постановою головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Комар Г.В. від 03 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59941968 з примусового виконання виконавчого листа № 2-514/20, виданий 10.10.2016 року.
01 листопада 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.
З поданого представником боржника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 клопотання про закриття виконавчого провадження від 27 листопада 2020 року вбачається, що 29 жовтня 2020 року представник боржника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 59941968, після чого дійшов висновку про протиправність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.
Разом з тим зі скаргою до суду звернувся лише 17 березня 2021 року.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку і повернув скаргу без розгляду.
Посилання апелянта на те, що, фактично строк для подання скарги на рішення, дії, бездіяльності виник з наступного дня після отримання відмови у закритті виконавчої провадження, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки  вказане не є об`єктивною обставиною, яка б свідчила про поважність причин пропуску строку для подання скарги в порядку, передбаченому ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2   - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                         О.В. Маміна

Судді:                                                                               Н.П. Пилипчук

                                                                      О.Ю. Тичкова