Ухвала
іменем України
22 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 591/3482/19
провадження № 51-5675км20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на вирок Сумського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018200440004235за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу – за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2015 року за частинами 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, частин 1, 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК.
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені обставини
За вироком Зарічного районного суду м. Суми від 2 березня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, який ухвалено обчислювати з 10 січня 2020 року та на підставі ч. 5 ст. 72 КК зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 12 вересня 2019 року. 
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 1925 грн та 1500 грн відповідно.
Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 2 листопада 2018 року близько 15:30, знаходячись у приміщенні закладу харчування «Бістро» за адресою: м. Суми, вул. 1-ша Набережна річки Стрілки, 3-А, повторно таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон «Smartex M 512» вартістю 1133 грн, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Також 13 листопада 2018 року близько 07:20 ОСОБА_6 , знаходячись у залі очікування залізничного вокзалу станції «Суми» за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, 1, за аналогічних обставин викрав належну ОСОБА_7 жіночу сумку з грошима, мобільним телефоном та речами на загальну суму 1675 грн, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму. 
Надалі того ж дня близько 08:10 ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Суми вул. Горького, 32, зняв у банкоматі АТ КБ «Ощадбанк» з раніше викраденої у ОСОБА_7 банківської картки гроші у сумі 250 грн, таким чином викравши їх, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 18 листопада 2018 року близько 09:30 ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні Воскресенського свято-кафедрального собору за адресою: АДРЕСА_2 , за аналогічних обставин викрав із жіночої сумки ОСОБА_9 гаманець з грошима у сумі 400 грн та 120 дол. США, що в перерахунку згідно з курсом НБУ станом на 18 листопада 2018 року еквівалентно 3332,5 грн, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3732,5 грн.
Сумський апеляційний суд вироком від 20 серпня 2020 року апеляційну скаргу захисника залишив без задоволення, а апеляційну скаргу потерпілої задовольнив частково, скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання й ухвалив свій, яким призначив ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У решті вирок місцевого суду залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 438 КПК.  
До початку касаційного розгляду на адресу Верховного Суду від заступника керівника обласної прокуратури в порядку ч. 4 ст. 36 КПК надійшло клопотання за вх. № 9398/0/170-21 від 20 квітня 2021 року про відмову від касаційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на вирок Сумського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 .
Позиції учасників судового провадження
Прокурор не заперечував проти закриття касаційного провадження.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 432 КПК відмова від касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно із положеннями ст. 403 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо судові рішення не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи, що від інших учасників кримінального провадження касаційні скарги не надходили, касаційне провадження підлягає закриттю. 
Керуючись статтями 403, 432, 434, 436, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на вирок Сумського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає. 
Судді:
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                      ОСОБА_3