ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/735/21 Справа № 205/463/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Землянської К.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 454 гривні в дохід держави.
Згідно з оскаржуваної постанови, 15.12.2020 о 03:00 годин водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку № 98 по вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком медичного огляду, чим порушила п. 2.9 (а) ПДР України.
Крім того, 07.01.2021 року о 04:00 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в районі будинку №15 по пров. Парусному у м. Дніпрі. з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло) і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.
       Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник Землянська К.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати оскаржувану постанову із закриттям провадження у справі.
       В якості доводів пропуску строку адвокат посилається на те, що 07.03.2021 у встановлений законом строк було подано апеляційну скаргу, однак постановою апеляційного суду апеляційну скаргу повернуто, а відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
       В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги захисник в інтересах ОСОБА_1 посилається на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції при розгляді справи допущена неповнота, а в основу постанови покладені недопустимі докази. Також зазначається захистом на спотворенні місцевим судом пояснень, які були надані ОСОБА_1 ..
       Указується в апеляційній скарзі на відсутності в матеріалах справи копії акту медичного огляду ОСОБА_1 від 15.12.2020 до листа директора КП “Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром” ДОР”. Також, зазначається на тому, що на звернення ОСОБА_1 до медичного закладу задля отримання копії висновку щодо результатів медичного огляду було відмовлено.
       Крім того, сторона захисту вважає, що покази свідків є недопустимим доказом, оскільки їх особи не встановлювалися та вони не були допитані судом. 
       Наголошується і на тому, що місцевий суд безпідставно, притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на час розгляду справи в суді діяла редакція цієї норми закону, яка визначала відповідальність за керування осіб, які перебувають у стані сп`яніння, виключно суднами. 
       Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, дійшов такого висновку.
       Наявними матеріалами підтведжено, що стороною захисту подана первинна апеляційна скарга до відділення пошти 07.03.2021, однак через підсутністю підпису її автора апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги особі, якк її подала.
       З огляду на ці обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на оскарження постанови не був пропущений та вважає за необхідне розглянути скаргу по суті.
       Доводи апеляційної скарги про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
       Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: 
       -        протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 029410 від 07 січня 2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду стан сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери посадової особи поліції управління патрульної поліції, згідно якої ОСОБА_4 в присутності свідків на вимогу пройти медичний огляд на стан сп`яніння відмовилася, зазначаючи, що не вживала;
       -        протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 029413 від 11 січня 2021 року, висновком КП “Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром” ДОР”, відповідно до якого у ОСОБА_1 оглянутій 15 грудня 2020 року о 03 годині виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а також іншими фактичними даними, які містяться у справі.         
       Письмові пояснення свідків, відеозапис події, висновок медичного закладу та інші матеріали справи в їх сукупності свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та встановлених судом першої інстанції обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
       Доводи захисту про недопустимість доказів у справі є надуманими, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Доводи адвоката Землянської К.В. про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
       Так, 01.07.2020 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень” від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. 
       Зокрема, у зв`язку з набранням чинності цього Закону відповідальність за керування транспортними засобами в тому числі в стані алкогольного сп`яніння була закріплена у статті 286-1 КК України, а стаття 130 КУпАП змінена.
       Однак, Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, виключено положення, які змінювали ст. 130 КУпАП та включали до КК України ст. 286-1.
       Закон України № 720-IX від 17 червня 2020 року 3 липня 2020 року набрав законної сили.
       З 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 № 2617-VIII, тобто в редакції до 1 липня 2020 року.
       Отже, суд першої інстанції розглядаючи матеріали справи щодо  ОСОБА_4 застосував правильний закон, а саме редакцію ч. 1 ст. 130 КУпАП /№ 1446-VIII від 07.07.2016/.
       Яких-небудь інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновку суду в апеляційній скарзі не приведено.
       Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не спростовують висновку про доведеність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини  ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
       При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за правилом, визначеним ст. 36 КУпАП, з урахуванням особи ОСОБА_4 .
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
       З огляду на викладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –
       П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу адвоката Землянської Ксенії Віталіївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
       Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду Н.В. Коваленко