КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
Справа  № №760/5853/21
Апеляційне провадження № 33/824/2068/2021
 
28 квітня2021 року                                                                        м. Київ
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби, яка подана представником Король Леонідом Івановичем, на постанову судді Солом`янського районного суду  м. Києва від 12 березня 2021 року щодо притягнення  ОСОБА_1 , громадянки Вірменії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України, 
в с т а н о в и в :
постановою Солом`янського районного суду  м. Києва від  12.03.2021 ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, відповідальність за які передбачена статтею 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу  у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн, без конфіскації товару. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. Безпосередній предмет правопорушення -                                  36 530 доларів США, 2 660 євро, які вилучені та, згідно опису, передані на відповідальне зберігання в касу митниці  повернуто ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з даною постановою в частині звільнення від конфіскації товару  Київська митниця Держмитслужби через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову в частині повернення вилучених готівкових коштів та прийняти нову, якою застосувати до ОСОБА_1 конфіскацію обмежених товарів, а саме 36 530 доларів США та 2 660 євро. Посилається на те, що суд не врахував, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. ОСОБА_1 при обранні для проходження митного контролю не подала митної декларації, обрала «Зелений коридор», незважаючи на те, що ввозила в Україну суму більшу за 10 0000 євро. Оскільки законом встановлені обмеження щодо ввезення валюти без декларування, то відповідно до ст. 471 МК України конфіскація є обов`язковою. Вважає, що судом неправильно застосовано ст. 197 МК України, постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» та п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Іслаїлов проти Росії».
Захисник ОСОБА_1 - Харизма В.В. подав письмові заперечення -пояснення, у яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обгрунтиованість. Вказує, що ОСОБА_1 прибула на територію України з єдиною метою - придбання житла ля свого сина - ОСОБА_2 . Суду були надані докази легального походження переміщуваних коштів. ОСОБА_1 не мала на меті приховувати ці кошти чи ухилитися від їх декларування. Вважає, що судом правильно застосовано положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки конфіскація вилучених коштів покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар» та буде направлена не на попередження вчиненню нових порушень, а лише сприятиме погіршенню її матеріального становища, враховуючи, що зазначені кошти нею отримані за договором позики та призначалися на придбання квартири для сина.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Харизма В.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Представник апелянта до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Вислухавши пояснення  захисника Аслоєвої Н.Т., вивчивши матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.02.2021 о 21 год 50 хв, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» поступилагромадянка Вірменії ОСОБА_1 , що прилетіла до України з Вірменії м. Єреван, авіарейсом PQ402, авіакомпанії «SkyUp», та своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору -  «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані неючерез митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.
При усному опитуванні ОСОБА_1 зазначила, що переміщує валюту у межах дозволеного. Зазначена громадянка була запрошена до оглядової кімнати, під час митного огляду жіночої сумки (ручна поклажа),  виявлено 48 430 доларів США та 2 735 євро. Будь-які документи на переміщення валютних цінностей через митний кордон України у пасажирки  ОСОБА_1 при перетині зони митного контролю були відсутні.
Стосовно ОСОБА_1 складено протокол № 0160/10000/21 про порушення митних правил за ст. 471 МК України від 05.02.2021 та за цим протоколом з виявленої суми було пропущено 11 900 доларів США та 75 євро та вилучено                           36 530 доларів США, що по курсу НБУ становить еквівалент 1 018 766,90 грн  та                 2 660 євро, що по курсу НБУ становить еквівалент 88 979,39 грн, які передані у касу Київської митниці ДФС.
Висновки суду щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу не оскаржуються, а відтак ці питання не є предметом апеляційного розгляду.
Питання, яке підлягає вирішенню при апеляційному розгляді - це питання щодо обов`язкового застосування конфіскації, вилучених товарів.
Відповідно до ст.  471 МК України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.
Згідно зі   ст. 197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, визначає коди товарів згідно з УКТ ЗЕД, на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження, та розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та на єдиному державному інформаційному веб-порталі "Єдине вікно для міжнародної торгівлі". Переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про валюту і валютні операції" транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Транскордонне переміщення валютних цінностей шляхом поштових відправлень здійснюється лише шляхом поштових відправлень з оголошеною вартістю. Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.
Відповідно до п. 4 - 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3  фізичні/юридичні особи та банки здійснюють декларування переміщення готівкової валюти і банківських металів у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.  Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Постанова Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» визначає порядок ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України фізичними особами, юридичними особами та банками готівкової валюти і банківських металів.
Відповідно до п. 18 цього Положення фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 9999 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 9999 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Аналіз вищезазначених норм вказує на те, що обмеження щодо переміщення валютних цінностей через митний кордон України та порядок їх переміщення, у тому числі особливості декларування та визначення граничних сум, які підлягають письмовому або усному декларуванню, не є тотожними поняттями.
Вищезазначеними нормами встановлюється саме порядок переміщення готівкової валюти через митний кордон України та граничні суми переміщення готівкової валюти без письмового декларування. 
Згідно з приписами ст. 489 МК України та ст. 289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності ) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Грошові кошти є товаром. Переміщення ОСОБА_1 суми грошових коштів, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, без її письмового декларування митному органу в повному обсязі є адміністративним правопорушенням та судом накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі                                    100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приймаючи рішення про повернення вилучених у ОСОБА_1 коштів у сумі 36 530 доларів США та 2 660 євро, суд виходив з того, що конфіскація цих коштів є надмірним індивідуальним тягарем для правопорушниці та не відповідає пропорційності вчиненому проступку.
При цьому судом враховано, що уся сума готівкових коштів була задекларована ОСОБА_1 при вильоті, що підтверджується пасажирською митною декларацією від 05.02.2021. ОСОБА_1 вказувала, що була введена в оману, оскільки при заповненні декларації на вивезення готівкових коштів працівники митниці у Вірменії повідомили, що надалі уже декларацію заповнювати не потрібно.
Судом також враховано, що грошові кошти, які ввозила ОСОБА_1 призначалися на придбання квартири для її сина ОСОБА_2 , який є внутрішньо переміщеною особою з Луганської області, що підтверджується договором завдатку від 18.01.2021, предметом якого є квартира за будівельним номером АДРЕСА_2 та відповідно до якого до 06.02.2021 мала б бути сплачена повна вартість квартири, довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявами, спрямованими до Будівельної групи «Синергія» про притримання завдатку та продовження дії договору завдатку. 
Ці грошові кошти отримані ОСОБА_1 у позику від ОСОБА_3 , яка у свою чергу виручила їх від продажу, належної їй квартири АДРЕСА_3 . 
Родинні зв`язки вищезазначених осіб підтверджено відповідними свідоцтвами.
Відтак пояснення ОСОБА_1 про те, що вона прилетіла в Україну 05.02.2021 для передачі коштів сину, який 06.02.2021 мав сплатити їх за придбання квартири підтверджено належними та допустимими доказами, а також надано докази походження цих коштів.
Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».
Зокрема, порушення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції через застосування конфіскації, яка формально ґрунтувалася на положеннях національного закону, але за обставин конкретної справи була визнана «неспівмірною», оскільки покладала на заявника «надмірний індивідуальний тягар», було встановлено у справі «Ісмайлов (Ismayilov) проти Російської Федерації» від 06.11.2008.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з положеннями ч. 2                  ст. 19 цього Закону, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Положеннями ч. 1 ст. 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Судом першої інстанції правильно застосовано практику Європейського суду з прав людинита враховано, що у даній конкретній ситуації конфіскація коштів порушує справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав ОСОБА_1 , а тому з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником є достатнім накладення штрафу.
Доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного застосування судом першої інстанції ст. 197, 471 МК України, постанов Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» та п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Іслаїлов проти Росії», проте зазначені норми, з урахуванням всіх обставин, встановлених при розгляді даного адміністративного матеріалу, застосовані судом правильно, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду  м. Києва від                            12 березня 2021 року залишити без змін
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                    Л. Д. Махлай