ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2021 р.           Справа№ 910/9892/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Чорногуза М.Г. 
 
 при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Шерехора Т.В., Рогової І.А, самопредставництво;
від відповідача: Скороход В.С. орд. 27.01.21р;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Національної поліції України
на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 
у справі №910/9892/20 (суддя Паламар П.І.)
за позовом Національної поліції України
до Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" м. Києва
про стягнення неустойки, ціна позову 543330,24 грн,

УСТАНОВИВ:
У липні 2020 року Національна поліція України (далі - позивач) звернулась у Господарський суд міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс"  (далі - відповідач) про стягнення 543330,24 грн, у тому числі: 39455,04 грн пені за несвоєчасну поставку товару та 503875,20 грн штрафу за поставку товару неналежної якості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено умови договору №136НП від 11 червня 2019 року про закупівлю форменого одягу (костюм (кітель, спідниця) жіночий) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811), прострочено поставку частини товару, а інша частина не відповідала умовам якості, тому позивач відмовився від  його прийняття та нарахував штраф.
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилався на відсутність його вини у простроченні поставки другої партії товару (958 комплектів) за спірним зобов`язанням, оскільки таке прострочення зумовлене здійсненням відбору зразків першої партії продукції, що унеможливило виконання зобов`язання у встановлений строк. Також зазначав, що протокол випробувань ДП "Львівстандартметрологія", на підставі якого було визначено невідповідність першої партії товару вимогам технічних умов, було скасовано цією ж лабораторією. Крім того зазначав, що випробування технічним умовам було проведене лише щодо першої партії продукції, зокрема, 480 комплектів, а не всього товару за договором. Також просив застосувати строк позовної давності щодо заявлених вимог про стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09 листопада 2020 року позов задоволено частково.
З Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" стягнуто на користь Національної поліції України 39455,04 грн. пені, 591,82 грн. судового збору.
У позові в іншій частині позову (щодо стягнення 503875,20 грн штрафу) відмовлено у зв`язку із пропуском позовної давності.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду,  Національна поліція України подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення частково та ухвалити нове рішення, яким стягнути штрафні санкцій в розмірі 503875,20 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки заява про застосування позовної давності була подана відповідачем на стадії розгляду справи по суті, тому мала бути залишена без розгляду;  позовна давність переривалась, оскільки відповідачем листом від 15.10.2019 вказувалось про усунення недоліків і поставку товару, а з 02.04.2020 строки позовної давності продовжені на строк дії карантину; норми статті 269 Господарського кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просив залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що за господарськими договорами поставки позови, що випливають з якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців; позивач 06.09.2019 дізнався про недоліки товару по якості, 11.09.2019 повідомив відповідача про відмову від приймання товару, а 20.09.2019 повідомив про розірвання договору, тому мав подати позов до 06.03.2020, а подав його лише 07.07.2020; листування сторін після розірвання договору не впливає не перебіг строків позовної давності; Закон про продовження строків у зв`язку із карантином набрав чинності вже після закінчення строку позовної давності з вимог позивача; відповідачем заяву про застосування позовної давності подано з додержанням процесуального законодавства. 
Відповідно до ст. 216 ГПК України у судовому засідання оголошувалась перерва з 28 січня по 15 лютого 2021 року. 
01 лютого 2021 року позивач подав пояснення щодо проведення перевірки якості товару, який поставлявся відповідачем.
05 лютого 2021 року відповідач подав письмові пояснення щодо процедури проведення перевірки якості партії товару.
Представники позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, просили її задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, наполягає на відсутності підстав для застосування штрафних санкцій у зв`язку з належним виконанням умов договору, пояснив, що зразки форми відбиралися лише з першої партії товару, з порушенням порядку відбору зразків; експертний висновок був анульований самою експертною установою у зв`язку з відсутністю у експертної установи, обраної відповідачем на свій розсуд, без обґрунтувань, акредитації на проведення експертиз даного виду; зразки продукції були знищені під час проведення нікчемної експертизи, а контрольних зразків відповідачу під час відбору не надали, що унеможливило перевірку товару в акредитованій для цього виду експертиз незалежній експертній установі та спростування висновків анульованої експертизи; відповідач відкликав поставлений товар; протягом терміну, встановленого договором, перевірив його на відповідність стандартам, пересвідчився у відповідності та намагався повернути замовлену форму позивачу, але той відмовився прийняти. Крім того, відповідач надав суду документи про майже одночасну, з виконанням даного договору, закупівлю форми у іншого виробника, що, на його думку, свідчить про первинний намір позивача відмовитися від товару відповідача. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11 червня 2019 р року між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, було укладено договір № 136НП про закупівлю форменого одягу (костюм (кітель, спідниця) жіночий) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811) (далі - договір), згідно з умовами якого відповідач зобов`язався у 2019 році поставити позивачу костюми (кітель, спідниця) жіночі (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-1811) за цінами та в кількості, вказаними у специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору, а позивач - прийняти та оплатити їх вартість на умовах ,передбачених договором.
Ціна договору відповідно до умов п. 3.1 договору становить 2519376 грн. з урахуванням ПДВ.
Згідно п.п. 4.1, 4.2 договору розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника. Підставою для проведення розрахунків є накладна, підписана уповноваженими особами. Сторони дійшли згоди, що бюджетні зобов`язання покупця за цим договором виникають у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань та фактичного надходження коштів Державного бюджету на зазначені цілі покупця.
Відповідно до умов п. 12.1 договору договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації у покупця та діє до 31 грудня 2019 р., але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами умов цього договору.
За умовами п. 5.1 договору постачальник зобов`язується здійснити поставку товару протягом 45 календарних днів з дати набрання чинності цього договору, за адресою покупця: м. Київ, вул. Святошинська, 27.
Таким чином, строк передачі товару за договором розпочався 12 червня 2019 року та збіг 26 липня 2019 року.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач поставив позивачу частину товару вартістю 840960 грн. (480 комплектів продукції) 02 серпня 2019 року, а частину товару вартістю 1678416 грн. (958 комплектів продукції) - 15 серпня 2019 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи накладними №176 від 02 серпня 2019 р. та №207 від 15 серпня 2019 р.  
Отже, частина товару була поставлена відповідачем з простроченням на 7 днів, друга - з простроченням на 20 днів.
Відповідно до умов п. 9.2 договору за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості. При цьому, день поставки товару, поставленого постачальником з порушенням строку, передбаченого п. 5.1 розділу 5 договору, вважається днем прострочення, за який постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов договору.
На підставі вказаних умов договору позивачем були нараховані та заявлені до стягнення 39455,04 грн. пені за прострочення поставки товару.
Вказану суму пені за прострочення поставки товару суд першої інстанції стягнув з відповідача. Апеляційний господарський суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки сума пені відповідає вимозі позивача, правильність її розрахунку перевірялась у судовому засіданні, факти прострочення поставки двох партій товару встановлені матеріалами справи та не оспорюються відповідачем, який просив у суду апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції в цілому без зміни.
Відповідно до умов п. 2.1 договору постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар, якість якого відповідає узгодженому сторонами зразку товару, наданого постачальником згідно з п. 2.2 цього договору, ТУ У 14.1-34045600-014:2016 (зі змінами) і ТУ У 14.1-34045600-016:2016 (зі змінами) (Додаток № 3 до договору) та законодавству України щодо показників якості такого роду/виду товарів.
Як встановлено матеріалами справи, зразок продукції для перевірки відібрано лише з першої партії товару, що підтверджується актом від 08.08.19. Доказів відібрання зразків продукції з другої партії товару та надання відповідачу аналогічного комплекту зразків, відібраних з першої партії товару, позивач суду не надав, згідно пояснень сторін такі дії під час поставки товару не вчинялись.
Випробування спірного товару позивач доручив  ДП "Львівстандартметрологія", який протоколами від 06.09.19 № 642-Л/19 та 641-Л/19 результатами випробування зразка з першої партії визначив невідповідність поставленого товару умовам договору; зразок утилізував; товар з другої партії перевірки не проходив. 
Як убачається з листів ДП "Львівстандартметрологія" № 52-06/1220 від 19.10.2019 (а.с.159) та № 52-06/147 від 14.02.2020 (а.с.161) замовник не надавав експертній установі для дослідження та порівняння зразки-еталони продукції; зазначені протоколи випробування експертною установою анульовані самостійно у зв`язку з відсутністю відповідної акредитації, про що було повідомлено позивача листами № 5206/1102 та 5206/1370 від 14.11.2019.
Як вбачається з акту № 2 виявлених недоліків партії товару, поставленого відповідачем 08.08.2019, акт не містить дати його складення, складений в односторонньому порядку працівниками позивача на підставі нікчемного протоколу випробування товару, наданого ДП "Львівстандартметрологія"; затверджений 20.09.2019.
Згідно акту № 3 виявлених недоліків партії товару, поставленої відповідачем 15.08.2019, акт також не містить дати складення, інформації про дату та порядок відбору зразків продукції, надання аналогічних зразків відповідачу; складений працівниками позивача в односторонньому порядку.
За п. 2.10 договору поставки якість та комплектність товару, що поставляється, перевіряється органами технічного контролю постачальника до дати поставки товару покупцю та, на вимогу покупця, уповноваженим представником покупця під час приймання товару.
Враховуючи, що умови договору щодо порядку прийняття товару за якістю позивачем не виконані в повному обсязі: позивач не надав суду доказів участі уповноваженого представника та заявлених претензій щодо якості продукції під час прийняття партії продукції, поставленої 15.08.2019; під час відбору для перевірки товару з партії, поставленої 08.08.2019, не заявлялось претензій щодо її відповідності умовам договору, не залишено аналогічний відібраному зразок продукції для постачальника, що унеможливило проведення зустрічної перевірки у незалежній лабораторії, результати випробування анульовані експертною установою, а недоліки товару встановлені позивачем в односторонньому порядку на підставі анульованого протоколу випробування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач не довів у судовому засідання наявність правових підстав для стягнення штрафу за поставку неякісної продукції.
Згідно п. 2.7 договору поставки у разі, якщо покупець відмовиться від прийняття товару, що не відповідає умовам цього договору, постачальник зобов`язується розпорядитись товаром у 10-денний строк з дати підписання акту виявлених недоліків.
Поясненнями сторін та матеріалами справи встановлено, що позивач повернув товар відповідачу, а той його прийняв.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд приходить до висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову в частині стягнення 503875,20 грн штрафу за поставку товару неналежної якості у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.
Тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне мотиви відмови в позові про стягнення штрафу, викладені в рішенні місцевого господарського суду, змінити відповідно до тексту цієї постанови.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами  для скасування рішення господарського суду першої інстанції.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від  09 листопада 2020 року - без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 12.04.2021.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                М.Г. Чорногуз