ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«13» травня 2021 року
м. Харків
справа № 644/8503/17
провадження № 22ц/818/1997/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Хорошевського О.М., Яцини В.Б., 
учасники справи: 
позивачка –  ОСОБА_1 , 
відповідачі –  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
треті особи – Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року в складі судді Матвієвської Г.В.
в с т а н о в и в:
У грудні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в зв`язку з залиттям квартири.

Позовна заява мотивована тим, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Зазначила, що 14 липня 2017 року приблизно з 15-00 по 16-00 годин в її квартирі по стінам та зі стелі в кухні, коридорі, коморі, санітарному вузлі, тамбурі, залі та двох спальнях почала литися гаряча вода з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , що призвело до значного матеріального збитку.

Як вбачається з акту від 17 липня 2017 року обстеження квартири АДРЕСА_2 , 14 липня 2017 року о 15-00 годині на кухні під мийкою зірвало кран гарячого водопостачання, з причини згнилої різьби перед відтинаючим вентилем, що призвело до залиття квартири АДРЕСА_2 та нижче розташованої квартири АДРЕСА_3 . Аналогічне міститься і в акті від 17 липня 2017 року обстеження квартири АДРЕСА_3 .

Вказала, що за результатами обстеження суб`єкта оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 встановлено, що вартість збитку, що завдана квартирі АДРЕСА_3 склала 24 185,94 грн.

З метою досудового врегулювання спору 09 жовтня 2017 року нею направлено відповідачам повідомлення про відшкодування матеріальної шкоди, однак шкоду їй не відшкодовано.

Із листів Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» вбачається, що за результатами обстеження 17 липня 2017 року в квартирі АДРЕСА_2 виявлено, що причиною стало пошкодження в кухні (під мийкою) трубопроводу гарячої води в місці різьбового з`єднання з відтинаючим краном перед приладом обліку. В даному випадку порушення були допущені споживачами квартири АДРЕСА_2 при монтажі в кухні приладу обліку гарячої води, що є їхньою зоною відповідальності.

Вважала, що їй та її рідним спричинено моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 80 000,00 грн.

Просила солідарно стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду в сумі 24 185,94 грн і моральну шкоду в сумі 80 000,00 грн, а всього 104 185,94 грн внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 ; солідарно стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на її користь судові витрати на суму 2240,00 грн та на залучення суб`єкта оціночної діяльності 1500,00 грн, а всього стягнути 3740,00 грн судових витрат.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду  ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності кільком особам, тому право власності кожного із співвласників у спільній сумісній власності поширюється на весь об`єкт, відтак вона звернулася з даним позовом щодо пошкодження усієї квартири. Зазначила, що залиття її квартири спричинено з вини відповідачів, якими у серпні 2016 року при проведенні монтажу лічильника гарячої води не проведено кріплення розподільчого трубопроводу, що призвело до розриву в місці з`єднання на трубопроводі та стало причиною залиття її квартири. Вказала, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим нею доказам, а саме, звіту про незалежну оцінку розміру матеріального збитку, завданого майну, який проведено суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 ; акту залиття, затвердженого начальником Комунального підприємства «Жилкомсервіс», який засвідчує факт певної події та DVD-R диску з оригіналами відеофайлів та оригіналами фотокарток. 

11 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважала рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначила, що надані позивачкою докази не підтверджують факт заподіяння їй шкоди, а саме факт пориву труби з вини відповідачів. Вказала, що причиною залиття квартири позивача є незадовільний стан різьби на трубі гарячого водопостачання, яка знаходиться до першої запірної арматури включно, тому саме Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» має нести перед позивачкою відповідальність. Таким чином, позов пред`явлено до неналежного відповідача. Вважала, що інші власники квартири позивачку не уповноважували стосовно власних інтересів в даному позові, жодні докази цього відсутні в матеріалах справи та є голослівними заявами позивачки. Посилалася на те, що позивачкою не надано документів, що підтверджують кваліфікацію оцінювача, як судового експерта. Вказала, що акт залиття не містить жодних ушкоджень майну позивачки.

11 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на клопотання про дослідження письмових доказів та матеріалів справи, в яких вважала, що електронні докази, а саме копії відеофайлів та фотофайлів на оптичному носії DVD-R диску не мають належного засвідчення електронним цифровим підписом, що є недопустимим доказом, внаслідок чого суд постановив законну та обґрунтовану ухвалу від 15 грудня 2020 року про визнання недопустимим електронний (цифровій формі) докази. Посилалася на те, що наведена судова практика позивачкою не відповідає обставинам справи та причинно наслідковому зв`язку, ґрунтується на інших нормах матеріального права, які не можуть застосовуватись в даній справі. Зазначила, що позивачка отримала заперечення за півтора місяця до початку розгляду справи по суті, жодні процесуальні норми не порушені.

11 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції від  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважали рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначили, що оцінка спричиненої залиттям шкоди, проведена особою, яка на це не має повноважень та ця оцінка не відповідає акту про залиття, оскільки акт не містить жодного пошкодженого майна та необхідних робіт.

15 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та проти її задоволення не заперечував. При цьому зазначив, що внаслідок дій споживача квартири АДРЕСА_2 та не виконання рекомендації представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», яким здійснено опломбування лічильника протягом року до дати залиття квартири АДРЕСА_3 на вузлі обліку гарячої води відбулось додаткове навантаження, що призвело до розриву в місці з`єднання на трубопроводі гарячої води. Вказав, що відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачки, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляли.

26 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Комунального підприємства «Жилкомсервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та проти її задоволення не заперечував. Вважав, що винними у залитті квартири позивачки є відповідачі по справі.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду – залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка не довела належними доказами, що саме з вини відповідачів сталося залиття її квартири.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться на першому поверсі будинку (а.с.13-16 том 1).

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться на другому поверсі будинку, над квартирою АДРЕСА_3 (а.с.17-19 том 1).

17 липня 2017 року в складі комісії: інженер дільниці № 50 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» ОСОБА_8 , інженер ОСОБА_9 , майстер дільниці № 2 Роганської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» ОСОБА_10 складено акт, який затверджено начальником дільниці № 50 Комунального підприємства «Жилкомсервіс», який складено за зверненням  ОСОБА_3 на предмет залиття квартир АДРЕСА_3 , НОМЕР_1 . 

17 липня 2017 року при комісійному обстеженні квартири АДРЕСА_2 встановлено, що 14 липня 2017 року о 15-00 годині, в кухні під мийкою зірвало кран гарячого водопостачання O 15 через згнилі різьби перед відтинаючим вентилем O 15, що призвело до залиття квартири АДРЕСА_2 та нижче розташованої квартири АДРЕСА_3 (а.с.20 том 1, а.с.59 том 3).

17 липня 2017 року в складі комісії: інженер дільниці № 50 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» ОСОБА_8 , інженер ОСОБА_9 , майстер дільниці № 2 Роганської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» ОСОБА_10 за зверненням  ОСОБА_1 на предмет залиття квартири складено акт, який затверджено начальником дільниці № 50 Комунального підприємства «Жилкомсервіс». При комісійному обстеженні квартири АДРЕСА_3 встановлено, що 14 липня 2017 року о 15-00 годині в кухні під мийкою зірвало кран гарячого водопостачання O 15 через згнилі різьби перед відтинаючим вентилем O 15, що призвело до залиття квартири АДРЕСА_2 та нижче розташованої квартири АДРЕСА_3 . В квартирі АДРЕСА_3 видно сліди залиття на стелі і стінах в кухні, коридорі, коморі, санвузлі, тамбурі та часткові сліди залиття в залі та двох спальнях (а.с.21, 51 том 1, а.с.60 том 3). 

Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» № 9/Д-4137/20/18 від 02 серпня 2017 року за затвердженим графіком проведення планово-попереджувальних ремонтів обладнання джерел теплопостачання та гідравлічних випробувань теплових мереж Роганської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» та погодженим з адміністрацією Індустріального району Харківської міської ради для об`єкта ТРС-2 по АДРЕСА_5 , проведення робіт визначено періодом з 03 липня 2017 року до 16 липня 2017 року. У зв`язку з тим, що роботи були виконані достроково, за погодженням з адміністрацією Роганської філії підприємства прийнято рішення про відновлення послуги гарячого водопостачання 14 липня 2017 року. Про це рішення 13 липня 2017 року проінформували адміністрацію Індустріального району та всіх балансоутримувачів житлових будинків (а.с.24, 243 том 1, а.с.16 том 2).

Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № Д-17/8561.07-03 від 08 серпня 2017 року виходом на місце був проведений огляд квартири АДРЕСА_1 щодо залиття та в ході огляду квартири АДРЕСА_3 на стелі та стінах виявлені сліди залиття. Встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_3 сталося через аварійний стан запірної арматури на відгалуженні від стояка водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 . Відповідальність за технічний стан внутрішньоквартирного сантехнічного обладнання, крім стояків, несе власник (наймач) квартири (а.с.23, 238 том 1, а.с.12 том 2).

Із відповідей Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» № 9/Д-4144/20/18 від 03 серпня 2017 року та № 1351 від 11 серпня 2017 року вбачається, що в результаті обстеження квартири виявлено, що причиною стало пошкодження в кухні (під мийкою) трубопроводу гарячої води в місці різьбового з`єднання з відтинаючим краном перед приладом обліку. В даному випадку порушення були допущені споживачем квартири АДРЕСА_2 при монтажі в кухні приладу обліку гарячої води, що є його зоною відповідальності (а.с.25, 26, 241,242 том 1, а.с.15,17 том 2).

Як вбачається з звіту про оцінку збитку завданого майну – квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 14 серпня 2017 року, що складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , вартість об`єкту оцінки – збитку, що завдано майну складає 24 185,94 грн (а.с.27-47 том 1).

ОСОБА_1 на адресу відповідачів надіслала повідомлення від 07 жовтня 2017 року та доповнення від 03 листопада до повідомлення від 07 жовтня 2017 року, в яких просила відшкодувати їй матеріальні збитки, які понесла у зв`язку із залиттям квартири (а.с.67-70 том 1).

За повідомленням Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» № 9/Д-2021/20/18 від 26 березня 2018 року в квартирі АДРЕСА_2 при проведенні монтажу лічильника гарячої води, не проведено кріплення розподільчого трубопроводу, що призвело до розриву в місці з`єднання на трубопроводі (а.с.184, 240 том 1, а.с.14 том 2, а.с80 том 3).

Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № Д-18/2909.07-03 від 16 квітня 2018 року, огляд квартири АДРЕСА_1 спеціалістами підприємства був проведений 17 липня 2017 року, через два дні після усунення аварійної ситуації. На той момент огляду причина залиття квартири АДРЕСА_3 була усунута. Згідно висновку фахівців підприємства залиття квартири сталося у зв`язку з пошкодженням трубопроводу гарячого водопостачання в місці різьбового з`єднання з відтинаючим краном в кухні квартири АДРЕСА_2 (а.с.182-183, 236-237 том 1, а.с.10-11 том 2).

Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 20845/2107 від 17 серпня 2020 року у підприємства відсутня інформація про роботи, які проводили чи не проводили 04 та 05 серпня 2020 року власники квартири АДРЕСА_4 на стояках гарячої та холодної води. За дозволами на проведення робіт власники квартири АДРЕСА_2 до підприємства не звертались. У підприємства відсутня інформація щодо проведення чи не проведення робіт власниками квартири АДРЕСА_2 на стояках гарячої та холодної води. До підприємства 04 та 05 серпня 2020 року власники квартири АДРЕСА_2 не звертались (а.с.63 том 3).

За повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергоцентр Роганського промвузла» № 235 від 14 серпня 2020 року, власники квартири АДРЕСА_4 не звертались до товариства з питань проведення робіт на стояку гарячої води у період з 04 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року та інформація щодо проведених ремонтних робіт на стояку гарячої води у товариства відсутня. В період з 04 по 05 серпня 2020 року за адресою: АДРЕСА_6 планових або аварійних відключень гарячого водопостачання не було. Гаряче водопостачання за цією адресою здійснювалось безперервно.

Із повідомлення Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» № 9/Р-5996/20/18 від 03 вересня 2018 року вбачається, що встановлення вузла обліку гарячої води в квартирі АДРЕСА_4 проводилось абонентом за свої кошти спеціалізованою організацією Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Комунпромтехсервіс» (ліцензія АА № 399262) у 2004 році. Періодична повірка лічильника проводилась своєчасно, попередня повірка проводилась у серпні 2016 року. В квартирі АДРЕСА_2 , на вузлі обліку гарячої води відсутнє кріплення розподільчого трубопроводу, що могло привести до додаткового навантаження та розриву в місці з`єднання та трубопроводі. В той же час підприємство не може надати експертну оцінку з фактичної причини виникнення аварії. Абонент не звертався до підприємства з приводу зношення з`єднання запірної арматури (а.с.79 том 3).

Відповідно до статті  22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Статтями 20, 21 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено зобов`язання виконавця підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності, і зобов`язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем за типовим договором.

Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги;  5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов`язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору. Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України (частини перша, друга 26 Закону № 1875-IV).

Крім того, у Законі № 1875-IV наведено визначення термінів, які у ньому вживаються.

Зокрема, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.
Точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання.

За змістом пункту 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року (далі - Порядок № 869) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку. Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг, визначеного додатком до цього Порядку.

Пунктом  13 Порядку № 869 передбачено, що витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо. Внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Згідно пункту 8 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), водовідведення витрати на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення включаються до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Послуги з утримання внутрішньо-будинкових систем водопостачання в м. Харкові споживачі сплачують до Комунального підприємства «Жилкомсервіс».

Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» опубліковано в газеті «Слобода» від 26 листопада 2006 року договір про надання житлово-комунальних послуг м. Харкова.

Публічний договір про надання житлово-комунальних послуг між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» та споживачами (власниками житлових і нежитлових приміщень, які знаходяться на балансі територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради) набрав чинності 01 січня 2007 року.

На підставі підпункту 3.9 пункту 15 цього договору Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» зобов`язався перед споживачами утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів з ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, передбачені законодавством; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

Відповідно до пункту 1 цього договору його предметом є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, отримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) у будинку, який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, а споживачем - своєчасної плати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Споживач має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг (пункт 12.4 договору).

Виконавець зобов`язаний утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, встановлені законодавством (пункт 15.3 договору); відшкодувати споживачеві збитки, заподіяні його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю споживача внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг (пункт 15.8 договору).

Пунктом 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку, послуги з постачання холодної та гарячої води є після першої водозапірної арматури на відгалуження від стояка у квартирі споживача.

З урахуванням викладеного обов`язок утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання (від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або у разі її відсутності трійника (врізки) включно, що розташований у квартирі споживача) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок її несправності (пошкодження) покладено саме на управителя.

При цьому, запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання. Закон не визначає зобов`язання управителя виконувати роботи з профілактичного огляду запірної арматури, яка знаходиться в квартирі споживача.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи 14 липня 2017 року о 15-00 годині, в квартирі АДРЕСА_4 , зірвало кран гарячого водопостачання O 15 через згнилі різьби перед відтинаючим вентилем O 15, що призвело до залиття квартири АДРЕСА_2 та нижче розташованої квартири АДРЕСА_3 , про що 17 липня 2017 року в складі комісії: інженер дільниці № 50 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» Бойцова Л.Н., інженер ОСОБА_9 , майстер дільниці № 2 Роганської філії Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Шепель Л.В., складено акт.

Встановивши, що у даному випадку зірвало кран перед першою запірною арматурою на відгалуженні стояка у квартирі АДРЕСА_4 , що входить до обсягів відповідальності Комунального підприємства «Жилкомсервіс», відшкодування шкоди покладено саме на Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», а не на власників квартири АДРЕСА_2 .

За таких обставин залиття квартири мало місце внаслідок неналежного технічного стану внутрішньо-будинкових систем водопостачання і водовідведення, а також бездіяльності і невиконання покладених на Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» зобов`язань.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що належним відповідачем у справі є Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», є законним та обґрунтованим, який зроблено із правильним застосуванням норм матеріального права.

У зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 про те, що залиття її квартири спричинено з вини відповідачів є необґрунтованими. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачами не проведено кріплення розподільчого трубопроводу, що призвело до розриву в місці з`єднання на трубопроводі та як наслідок відбулось залиття її квартири. Відповідних судових експертиз учасниками справи в суді першої інстанції не заявлено.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                        І.В. Бурлака

Судді                                                                О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року.