Номер провадження: 22-ц/813/4664/21 
Номер справи місцевого суду: 520/5241/18
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі – ПАТ «СК «Уніка») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою – задоволено. 
 Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 а; код ЄДРПОУ 20033533, р/р НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) матеріальну шкоду у розмірі 71583 ( сімдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят три ) гривні 89 (вісімдесят дев`ять ) копійок.
Стягнуто з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 а; код ЄДРПОУ 20033533, р/р НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 (нуль) копійок.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.07.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року – залишено без задоволення (а.с. 101-104), 
Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати. 
У відзиві на апеляційну скаргу, ПрАТ «СК «Уніка», посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року – без змін (а.с. 126-128). 
В судове засідання, призначене на 27.05.2021 року,  сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не в повній мірі відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що 09.03.2017 року о 09 годині 55 хвилин в м.Одесі на перехресті з вул. Жуковського  сталася  дорожньо-транспортна пригода за участютранспортних засобів: автомобіля «HYUNDAI ELANTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «BMW X6» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 340 гривень.
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» , з одного боку та ОСОБА_2 , з іншого боку, було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №016392/4100/0000001, предметом якого є страхування транспортного засобу «BMW X6» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .
ПрАТ «СК «Уніка», визнала подію, що мала місце 09.03.2017 року із застрахованим автомобілем «BMW X6» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , страховим випадком.
ПрАТ «СК «Уніка» на підставі Звіту експерта № 30321170 від 21.03.2017 року, складеному ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» та Рахунку № 534530 від 22.04.2017 року складено страховий Акт № 00218820 від 25.04.2017 року та № 00218820 доплата від 19.05.2017 року на підставі якого ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 221558,89 гривень.
Згідно висновку ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» № 30321170 від 21.03.2017 року, вартість відновлювального ремонту, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля «BMW X6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 187655,11 гривень та доплата, згідно наказу № 00218820 від 19.05.2017 року у розмірі 33978,37 гривень, а всього 221583,89 гривень / а.с. 4, 29/. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»  є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам норм матеріального права. Разом з тим, при винесенні оскаржуваного заочного рішення, суд апеляційний інстанції встановив порушення норм процесуального права, а саме п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України. 
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
 Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи відшкодувається у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 38.1.1ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Судовим розглядом справи встановлено, що ремонт автомобіля «BMW X6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було здійснено на ДП ТОВ «Емералд» фірма «Емералд Моторс» , що вбачається із рахунка від 21.03.2017 року та 22.04.2017 року / а.с. 7, 14/.
Згідно страхового акту № 218820 від 19.05.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля «BMW X6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ,складає 221583,89 гривень, яка в повному обсязі була виплачена ОСОБА_2 , що вбачається із платіжного доручення № 020888 від 24.05.2017 року та із платіжного доручення № 017215 від 26.04.2017 року . / а.с.8,40/.
До ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля.
Також судовим розглядом справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу АК/4558752 від 31.08.2016 року (ліміт відповідальності 100000,00 гривень, франшиза 0,00 гривень), згідно Єдиної Бази МТСБУ та розширеної довідки поліції. 
Також у ПрАТ «СГ «ТАС» було застраховано добровільне страхування № АZ538852 з лімітом відповідальності 50000,00 гривень. / а.с. 42/.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до   страховика,   який   виплатив   страхове   відшкодування   за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,  має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Судом встановлено, що 24.07.2017 року та 25.07.2017 року ПрАТ «СГ «ТАС» сплатила на користь позивача - ПрАТ «СК «Уніка» відшкодування у розмірі 150000,00 гривень, у зв`язку із чим, у відповідності до норм закону, відповідач повинен сплатити ПрАТ «СК`Уніка» різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна внаслідок дій винуватця ДТП та сумою, що підлягає сплаті у ПрАТ «СГ`ТАС», що складає 71583,89 грн./221583,89 грн. – 150000,00 грн. = 71583,89 грн.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду в цій частині, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»  є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про вартість проведеного ремонту пошкодженого автомобіля та здійснення ним ремонту пошкодженого автомобіля колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Апелянт ОСОБА_1 не надав доказів на спростування визначеної вартості відновлювального ремонту автомобіля, зазначеної у рахунках від 21.03.2017 року, 22.04.2017 року та у страховому акті № 218820 від 19.05.2017 року, на підставі яких страховиком здійснено виплату страхового відшкодування, відповідачем не надано та не наведено об`єктивного обґрунтування, у чому полягає невідповідність наданим позивачем документам обставинам ДТП і пошкодженням, отриманим автомобілем. 
Окрім того, апелянтом ОСОБА_1 не надано до суду жодного контррозрахунку відносно доказів наданих позивачем, отже, доводи апелянта про неправильність визначеного позивачем розміру страхового відшкодування (матеріального збитку), є безпідставними.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що Звіт від 21.03.2017 року №30321170, складено з порушенням вимог  Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 та Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440, що спричинило збільшення розрахункової вартості запасних частин (ремонту) і, як наслідок, збільшення передбачуваної вартості відновлювального ремонту, а тому не може бути визнаний належним та допустимим доказом для розрахунку суми матеріального збитку, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке. 
Так, ОСОБА_1 є особою, яка має заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, тому, відповідно до положень частини 1 статті 13 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", він мав право особисто звернутися з письмовим запитом про проведення рецензування звіту до осіб, які мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
В заяві про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 05.07.2018 року, ОСОБА_1 висловлював свою незгоду зі Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 21.03.2017 року №30321170, але ні доказів недостовірності цього Звіту, ні клопотання про рецензування Звіту, ні клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи до суду ні першої ні апеляційної інстанції не надав.
Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Жодних доказів того, що Звіт про оцінку вартості відновлюючого ремонту від 21.03.2017 року №30321170, складеного  ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ», складено з порушенням вимог  Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 та Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440, до суду ОСОБА_1 не надано.
Апелянт під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення, та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, оскільки згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч., ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
         З урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд погоджується із висновком суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, оскільки доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що про розгляд справи ОСОБА_1 нічого не було відомо, оскільки він не був належним чином сповіщений про розгляд справи і в матеріалах справи відсутні будь які докази належного його сповіщення, є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.
Так, спір за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до  ОСОБА_1  про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодоювирішено в суді першої інстанції із прийняттям заочного рішення.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України, заочний розгляд справи проводиться на підставі існування одночасно таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що на аркушах справи 55, 56 міститься конверт разом із судовою повісткою про виклик до суду на 13.06.2018 року на ім`я « ОСОБА_1 ».
Вказаний конверт повернувся на адресу місцевого суду без вручення адресату – ОСОБА_1 , із відміткою Укрпошти «не проживает».
В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 р. у справі №761/15565/16-ц (провадження №61-7365св18) зокрема було зазначено, що така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає, чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання.
Більш того, матеріали справи взагалі не містять будь яких повідомлень про виклик до суду ОСОБА_1 про розгляд справи на 05.07.2018 року.
Разом з тим, 05.07.2018 року, за відсутності відповідача ОСОБА_1 і за відсутності даних про його належне сповіщення, суд першої інстанції постановив заочне рішення про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка». 
Згідно п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Зважаючи на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про сповіщення відповідача у судові засідання на 13.06.2018 року та на 05.07.2018 року, заочне рішення суду першої інстанції від 05.07.2018 року, в силу ст. 376 ч.3 п.3 ЦПК України, підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, як прийнятого з порушенням норм процесуального права.
Посилання суду на судові повістки на ім`я відповідача про належне його сповіщення, які містяться на а.с. 80-82 є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи на момент винесення оскаржуваного заочного рішення від 05.07.2018 року (а.с. 67-70), дані судові повідомлення були відсутні у матеріалах справи, з урахуванням того, що на конверті із судовою повісткою про виклик ОСОБА_1 до суду на 05.07.2018 року (а.с. 82) міститься відмітка пошти - «Истек срок хранения 16.07.18», що свідчить про те, що вказана судова повістка 05.07.2018 року не могла повернутися до суду, а отже належних даних про сповіщення відповідача на 05.07.2018 року у суду на той момент не було. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року – скасувати. 
Прийняти постанову. 
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 а; код ЄДРПОУ 20033533, р/р НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) матеріальну шкоду у розмірі 71583 (сімдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят три ) гривні 89 (вісімдесят дев`ять ) копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 а; код ЄДРПОУ 20033533, р/р НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 (нуль) копійок. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 07.06.2021 року. 

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                  Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда