ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року 
м. Київ
справа №826/11795/18
адміністративне провадження №К/9901/26572/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур   О.В., Уханенка С.А.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №826/11795/18
за позовом Приватного підприємства «ДДП» до Антимонопольного комітету України в особі Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» про визнання протиправним і скасування рішення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Приватного підприємства «ДДП» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року, постановлену у складі: головуючого судді Костюк   Л.О., суддів Мельничука   В.П., Пилипенко   О.Є.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства «ДДП» (далі - ПП «ДДП») до Антимонопольного комітету України в особі Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» - про визнання протиправним і скасування рішення.
Не погоджуючись з указаним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року апеляційну скаргу було повернуто скаржнику у зв`язку з поданням її особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності (пункт 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Повертаючи апеляційну скаргу з вказаних підстав, суд апеляційної інстанції зазначив, що її підписано адвокатом Валешинською О.С., яка на підтвердження своїх повноважень надала копію ордера. 
Цю обставину суд апеляційної інстанції визнав достатньою для висновку про підписання апеляційної скарги особою, яка, у розумінні статті 59 КАС України, є «неналежним представником».
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанцій таким, що ухвалене із порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що КАС України не містить застережень щодо неможливості надання копії ордеру як доказу повноважень адвоката діяти від імені сторони у справі.
Скаржник доводить, що форма та зміст ордеру повністю відповідають Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а якого копія, долучена до матеріалів апеляційної скарги, була засвідчена належним чином.
Скаржник також уважає, що суд апеляційної інстанції помилково застосував підхід до оцінки документів, що підтверджують повноваження представників, викладений в ухвалах Верховного Суду від 05 січня 2018 року у справі №819/492/17 (провадження №К/9901/5655/17), від 05 січня 2018 року у справі №826/6708/15 (провадження №К/9901/4159/17), від 05 лютого 2018 року у справі №818/1031/17 (провадження №К/9901/90/18), адже в цих ухвалах містяться висновки щодо порядку засвідчення довіреностей, а не ордерів.
Відповідач правом надати відзив на касаційну скаргу не скористався.
Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 17 вересня 2019   року.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Чиркіну   С.М., суддям Саприкіній І.В., Кравчуку В.М. 
Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 14 січня 2020 року, у зв`язку із унесенням змін до спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палатах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку   С.А.
ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування
Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 
Згідно з частиною п`ятою вказаної статті відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.
Частиною шостою статті 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1)   договір про надання правової допомоги; 2)   довіреність; 3)   ордер; 4)   доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
У рішенні Національної асоціації адвокатів України від 04 серпня 2017 року №162 зазначено про те, що відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.
Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36 (далі - Положення №36), ордер встановленої цим Положенням форми є належним і достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
ІV. Позиція Верховного Суду
Зі змісту частини четвертої статті 59 КАС України, частин першої, другої статті 26 Закону № 5076-VI випливає, що повноваження адвоката як представника можуть підтверджуються, зокрема ордером, форма та зміст якого встановлені Законом №5076-VI та Положенням №36. 
Аналіз викладених положень чинного законодавства дозволяє зробити висновок про те, що ордер є самостійним (окремим) документом, що підтверджує повноваження адвоката як представника, юридичне значення якого не залежить від подання адвокатом разом з ним договору про надання правничої допомоги, його копії, витягу тощо.
Указану правову позицію було викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №9901/736/18 (провадження №11-989заі18).
Відповідь на запитання чи є копія ордеру, у розумінні частини четвертої статті 59 КАС України, належним документом, що підтверджує повноваження адвоката як представника сторони, Велика Палата Верховного Суду надала у постанові від 01 липня 2020 року у справі №320/5420/18 (провадження №11-706апп19).
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду Закон №5076-VI не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії.
За висновками Великої Палати Верховного Суду порядок засвідчення копії ордеру деталізовано в рішенні Національної асоціації адвокатів України від 04   серпня 2017 року №162, відповідно до якого відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів і прізвища, а також дати засвідчення копії.
У цій справі адвокат Валешинська О.С. на підтвердження своїх повноважень діяти від імені позивача надала копію ордера серії МК№88726 від 26 червня 2019 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 05   січня 2019 року Адвокатським бюро Валешинської О.С. Копія ордера містила відмітки про її посвідчення, а саме: слова «Згідно з оригіналом», підпис директорки Адвокатського бюро Валешинської О.С., яка засвідчила копію, її ініціали та прізвище, а також дату засвідчення копії.
Ураховуючи, що представник позивача - адвокат Валешинська О.С. веде судову справу від імені ПП «ДДП», вона як адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії ордера, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання апеляційної скарги від імені ПП «ДДП».
Суд апеляційної інстанції викладеного не врахував і дійшов помилкового висновку про подання та підписання апеляційної скарги особою, яка не має такого права, а отже, і про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.
Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі..
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
На підставі викладеного касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства «ДДП» задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі №826/11795/18 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р.   Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          С.А. Уханенко