УХВАЛА

27 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 295/8318/17
адміністративне провадження № К/9901/16802/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
судді-доповідача - Бевзенка В. М.,
суддів:                     Кравчука В. М., Чиркіна С. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 295/8318/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною (неправомірною) бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
14.09.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при проведенні виконання рішення суду у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справі № 295/8318/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною (неправомірною) бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020, заяву повернуто позивачеві.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.01.2021, у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020 відмовлено та визнано неповажними причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.01.2021, апеляційну скаргу позивача на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020 у справі № 295/8318/17 залишено без руху.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021, продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, передбачених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 05.01.2021 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021, відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку подання апеляційної скарги на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020 у справі № 295/8318/17.
11.05.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадію вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною 3 статті 328 КАС України, передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
При постановленні оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки апелянтом в повному обсязі проігноровано зміст ухвал суду апеляційної інстанції, оскільки, обґрунтовуючи поважність наведених причин пропуску строку подання апеляційної скарги, апелянт, окрім причин, які були визнанні судом неповажними, жодних інших підстав не відзначив, доказів в підтвердження власної позиції суду не надав.
Також, апеляційний суд зазначив, що скаржник не навів поважних підстав для пропуску строку на апеляційне оскарження, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують, що причина пропуску процесуального строку має об`єктивний і незалежний від скаржника характер, скаржником додатково такі докази не подано, обставини, на які покликається скаржник у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання суду апеляційної інстанції, не є непереборними чи такими, що унеможливлювали реалізацію права на апеляційне оскарження і суд вже надав їм належну оцінку в попередніх ухвалах.
Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
За приписами частини 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Як на підставу касаційного оскарження та пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира, позивач у касаційній скарзі посилається на виниклі із-за об`єктивних обставин негаразди із здоров`ям у родині, а також поганий стан свого здоров`я. Також зазначає, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене всупереч ч. 1 ст. 55, ст. 64 Конституції України, пункту 1 ст. 6 ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, без дотримання вимог статей 2, 3, 6, 7, 242 КАС України; не враховано висновки викладені у рішеннях Конституційного Суду України у справах від 25.12.1997 № 9-зп/1997, від 11.12.2017 № 11-рп/2007, від 25.04.2012 № 11-рп/2012; не враховано позицію Верховного Суду України викладену у постанові по справі № 1718/2-а/834/11 від 05.01.2021, правову позицію Європейського суду з прав людини у справах «Мушта проти України», «Іліан проти Туреччини», «Беллет проти Франції», «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», «Голдер проти Великої Британії» «Петриченко проти України».
Натомість, Судом встановлено, що позивач отримав ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020 у цій справі 07.10.2020, а останнім днем строку на апеляційне оскарження з урахуванням частини 1 статті 295 КАС України було 07.10.2020, а з урахуванням частини 2 статті 295 КАС України - 22.10.2020.
У свою чергу позивач з апеляційною скаргою звернувся 01.12.2020, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який передбачено статтею 295 КАС України.
Отже, зазначені обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, а скаржником не наведено обставин, які створили неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк, а саме: подача до суду апеляційної скарги з 07.10.020 (з моменту отримання копії оскаржуваної ухвали) по 22.10.2020 (15-й день на апеляційне оскарження, з моменту отримання копії ухвали).
Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував положення пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 295/8318/17.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В. М. Бевзенко
Судді                                                                                                              В. М. Кравчук
                                                                                                              С. М. Чиркін