У х в а л а  
 
28 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 210/6106/20
провадження № 61-6392 ск 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                   Стрільчука В. А., 
 
розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду                м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків,
 
В с т а н о в и в:
 
У листопаді 2020 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до                публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»                       (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків.
 
Позов обґрунтований тим, що він, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку з чим, висновком МСЕК від 31 травня 2006 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 50 % з 29 травня 2006 року до 01 червня 2007 року, визнано особою з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01 травня 2007 року. Висновком МСЕК                              від 05 червня 2008 року позивачу було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 50 % з 01 червня 2008 року, визнано особою з інвалідністю третьої групи, на безстроковий термін. Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому  ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 186 000,00 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб.
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди      90 000,00 грн, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб; вирішено питання про розподіл судових витрат; в іншій частині позову відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення; рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року змінено, збільшено розмір моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 з              90 000,00 грн до 150 000,00 грн; рішення Дзержинського районного суду               м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року змінено, збільшено розмір стягнутого з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судового збору з 900,00 грн до 1 500,00 грн; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін; вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
14 квітня 2021 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надіслалозасобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду              від 24 березня 2021 року.
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Дослідивши касаційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:                    а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу;  справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                   01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Згідно з пунктами 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а ціна позову у справах, у яких заявлено кілька самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог.
 
Як убачається з матеріалів касаційного провадження предметом позову є відшкодування моральної шкоди у розмірі 186 000,00 грн.
 
Ціна позову в даній справі становить 186 000 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100=227 000,00 грн).
 
Верховний Суд урахував ціну позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільствата дійшов висновку, що дана справа є малозначною та не належить до виключень, передбачених пунктом                           1 частини шостої статті 19 ЦПК України. 
 
Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Разом із цим, заявник посилається на те, що дана справа становить значний суспільний інтерес, має виняткове значення для відповідача та                 касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є правонаступником прав та обов`язків ліквідованого державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова». Крім того, посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року у справі № 212/2526/16-ц та ухвалу Вищого адміністративного суду України                       від 14 серпня 2007 року  у справі № К-1015/07.
 
Проте, посилання у касаційній скарзі на те, щоу вищезазначених справах, з наданих сторонами доказів, не установлено факт правонаступництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» по відношенню до державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», відхиляються Верховним Судом, оскільки у справі, яка переглядається, судами попередніх інстанцій установлено, що на момент передачі до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» майна державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» закон передбачав перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої з моменту переходу майна особи від однієї особи до іншої, а тому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», як правонаступник Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», є також правонаступником шахти № 1 Артема Рудоуправління імені Кірова ВО «Кривбасруда».
 
Зазначені у касаційній скарзі інші аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони є виключно суб`єктивними судженнями заявника та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами попередніх інстанцій.
 
Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
З урахуванням указаного, оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
                                                                                                                                      
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           В. М. Ігнатенко

                                                                                                                      С. О. Карпенко

                                                                                                                      В. А. Стрільчук