ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/14284/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/698/21                                        Латка І.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.
захисника                                        - Бірючинського Е.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Бірючинського Едуарда Олександровича на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

30 вересня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107298 стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 21 вересня 2020 року о 1900 год. в м. Харкові, вул. Асхарова, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія проводився в закладі охорони здоров`я в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») в установленому законом порядку, за результатом висновку № 1845 від 29 вересня 2020 року було встановлено, що водій перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 – адвокат Бірючинський Е.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_3 та його захисника суддя порушила вимоги статті 268 КУпАП.
Зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування ОСОБА_3 транспортним засобом, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Захисник вважає, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом по справі, оскільки не містить серійний номер відеокамери.
Також, як на підставу скасування постанови судді, адвокат – Бірючинський Е.О. посилається на те, що на час вчинення адміністративного правопорушення була відсутня відповідальність для водіїв за частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому є підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 09 червня 2021 року  ОСОБА_3 не з`явився, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.
З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 – адвоката Бірючинського Е.О., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось в тому, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.        
Судовим розглядом встановлено, що 21 вересня 2020 року о 1900 год. в м. Харкові, вул. Асхарова, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi 100», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцейськими за орієнтуванням. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_3 законні вимоги поліцейських не виконував в наслідок чого до нього, застосовано обмежувальні заходи фізичного впливу. В подальшому, за згодою ОСОБА_3 його було доставлено до КНП ХОР «ОНД» де був оглянутий лікарем.
Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1845 від 29 вересня 2020 року, складеного лікарем КНП ХОР «ОНД» ОСОБА_3 перебуває у стані наркотичного (канабіноїдами) сп`яніння (а.с. 3). 
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107298 від 30 вересня 2020 року за порушення ОСОБА_3 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 .
Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом не знаходять свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення таким правом не скористався та відмовився надавати пояснення з посиланням на вимоги статті 63 Конституції України (а.с. 1).
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом у справі, оскільки не містить серійний номер відеокамери, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 та його захисника не є підставою для скасування постанови.
З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 20 жовтня 2020 року.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що частиною 2 статті 38 КУпАП визначені стислі терміни накладення адміністративного стягнення та одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
       Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.        
Суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_3 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.
Враховуючи встановлені у справі обставини та докази, які містяться в матеріалах справи, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.
Також, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП, з огляду на таке.
22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП, та яку викладено у такій редакції: 
«Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім того, цим законом доповнено КК України статтею 2861 наступного змісту:
«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування».        
Закон № 2617- VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.
Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон № 720-IX) яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.
У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII». 
Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України». 
Протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 107298 за частиною 1 статті 130 КУпАП поліцейським складено 30 вересня 2020 року.
Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_3 суддя застосував редакцію частини 1 статті 130 КУпАП відповідно до Закону № 720-IX, яка діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 -адвоката Бірючинського Е.О. апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктами 1, 6 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Бірючинського Едуарда Олександровича – залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна