Ухвала
 
10 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 208/13/20
провадження № 61-5626ск21
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:  Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянувши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
ВСТАНОВИВ:
Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області  від  16  вересня 2020 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишено без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року про закриття провадження у справі залишено без змін.
02 квітня 2021 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України засобами поштового зв`язку подав до Верховного  Суду  касаційну  скаргу  на  ухвалу  Заводського  районного  суду  м.  Дніпродзержинська  Дніпропетровської  області  від   16   вересня  2020  року  та  постанову  Дніпровського  апеляційного  суду  від  17 лютого 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення її недоліків, зокрема заявнику слід було направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії.
У травні 2021 року до Верховного Суду на усунення недоліків надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
В клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення Департамент патрульної поліції Національної поліції України посилається на те, що оскаржувана постанова Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 рокуотримана скаржником лише 08 квітня 2021 року. На підтвердження зазначеного заявник надав належні докази. 
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження,  як  такого,  що  пропущений  з  поважних  причин  відповідно  до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
У касаційній скарзі Департамент патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави  касаційного  оскарження  судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає порушення судами  норм  процесуального  права,  зокрема  суди  помилково  дійшли до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, застосувавши положення пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
З   урахуванням   наведеного   касаційне  провадження  за  касаційною  скаргою  Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити Департаменту патрульної поліції Національної поліції України строк на касаційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
Витребувати з Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу № 208/13/20 за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                         Є. В. Петров
            А. А. Калараш
О. С. Ткачук