УХВАЛА

09 квітня 2021 року 
м. Київ

справа №  905/2252/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової  Т.М.,розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця"
на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.11.2020 та
постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021
за заявою акціонерного товариства "Сбербанк"
про заміну сторони виконавчого провадження
за позовом акціонерного товариства "Сбербанк"
до державного підприємства "Донецька залізниця"
про стягнення боргу у сумі 62  420,43  дол.  США,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Українська залізниця",

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - АТ  "Українська залізниця", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 05.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 (дата виготовлення повного тексту постанови 01.03.2021) зі справи №  905/2252/18; прийняти нове рішення про відмову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в заміні боржника з державного підприємства "Донецька залізниця" (далі - ДП  "Донецька залізниця", відповідач) на АТ  Українська залізниця". Крім того, скаржник просить поновити строк для подачі касаційної скарги на вказану постанову апеляційного господарського суду.

Касаційна скарга АТ  "Українська залізниця" не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що предметом оскарження ухвала місцевого суду від 05.11.2020, залишена без змін постановою апеляційного господарського суду від 22.02.2021 про задоволення заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року визначений у сумі 2  270  грн.

Зі скаргою на зазначені судові акти АТ "Українська залізниця" звернулося 31.03.2021, а тому, враховуючи викладене, судовий збір за її подання мав обчислюватися та сплачуватися до спеціального фонду Державного бюджету України з урахуванням вимог вказаних норм Закону у сумі 2  270  грн.

Всупереч вищевикладеному до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що АТ "Українська залізниця" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: у сумі 2  270  грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;
- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Серед іншого, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано листів з описом вкладення про направлення касаційної скарги та доданих до неї документів на адресу ДП  "Донецька залізниця".

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.

Обґрунтовуючи неповідомлення належним чином учасника справи, скаржник зазначає, що немає такої можливості за обставин його місцезнаходження на території м.  Донецька, поштове сполучення із яким не приймається з 07.11.2014.

Касаційний господарський суд, дослідивши матеріали касаційної скарги дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника щодо неможливості повідомлення учасника справи, оскільки вони не підтверджені жодним належним доказом, в тому числі, але не виключно, листом-відповіддю УДППЗ  "Укрпошта" про неможливість повідомлення вказаної особи належним чином.

Крім того, у своїй касаційній скарзі АТ "Українська залізниця" просить поновити строк для подачі касаційної скарги на вказану постанову апеляційного господарського суду у цій справі, обґрунтовуючи поважність пропуску строку ознайомленням представника скаржника з повним текстом постанови лише в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСРУ) без зазначення дати такого ознайомлення. Дослідивши обставини поважності пропуску строку на касаційне оскарження спірних судових актів, колегія суддів вважає зазначити про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку АТ "Українська залізниця" на касаційне оскарження у справі №  905/2252/18, оскільки скаржником не обґрунтовано належним чином і не надано доказів отримання повного тексту оскаржуваної постанови, як і доказів про звернення з відповідною заявою до суду апеляційної інстанції про видачу копії постанови й відповідно доказів поважності пропуску строку на касаційне звернення. При цьому, доводи скаржника про ознайомлення з повним текстом оскаржуваної постанови лише з ЄДРСРУ Судом відхиляються, зважаючи на наступне. Імперативність вимог частини другої статті 288 ГПК України передбачає поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі доведення факту дати отримання повного тексту рішення та звернення з відповідною скаргою протягом двадцяти днів з дня такого вручення або обґрунтованих належним чином обставин неотримання повного тексту рішення з незалежних від скаржника обставин (в тому числі, але не виключно, в разі надання доказів звернення з відповідною заявою до суду про видачу копії оскаржуваного рішення).

Згідно з частиною третьою статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що касаційна скарга АТ "Українська залізниця" подана після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК України, а підстави, щодо поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд касаційної інстанції в порядку частини третьої статті 292 ГПК України залишає вказану касаційну скаргу на ухвалу місцевого суду від 05.11.2020 та постанову апеляційного господарського суду від 22.02.2021 зі справи №  905/2252/18 без руху.

При цьому суд касаційної інстанції зазначає, що АТ "Українська залізниця" протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та надати докази на підтвердження своїх доводів щодо поновлення строку на оскарження або навести інші підстави для поновлення строку.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:
1.  Касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 зі справи №  905/2252/18 залишити без руху.

2.  Надати акціонерному товариству "Українська залізниця" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка,  6.

3.  Роз`яснити акціонерному товариству "Українська залізниця", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, Судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Суддя                                                                                                      І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                      І. Булгакова
Суддя                                                                                                      Т. Малашенкова