ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 806/1550/17
адміністративне провадження № К/9901/37808/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №  806/1550/17
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський каменедробильний завод» до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський каменедробильний завод» на постанову Житомирського окружного адміністративного суду (суддя Шуляк Л. А.) від 15 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Бучик А. Ю., Мацький Є. М., Шевчук С. М.) від 23 жовтня 2017 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський каменедробильний завод» (далі - ТОВ «Новоград-Волинський каменедробильний завод») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 05 серпня 2016 року №  0000771401.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки Головного управління ДФС у Житомирській області, викладені в акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України. Зокрема позивач зауважує, що у контролюючого органу не було жодних підстав у 2015 році вважати валютою заборгованості за договором про переведення боргу євро, а не гривню. Крім того, позивач не погоджується із розрахунком податкового зобов`язання.
3. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від  23  жовтня 2017 року, відмовлено ТОВ «Новоград-Волинський каменедробильний завод» у задоволенні позовних вимог.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 17 листопада 2017 року ТОВ «Новоград-Волинський каменедробильний завод» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року, і ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання заперечень. Витребувані матеріали справи.
6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
8. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
9. 14 березня 2018 року касаційну скаргу ТОВ «Новоград-Волинський каменедробильний завод» на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: ОСОБА_1 - головуючий суддя, Бившева Л. І., Хохуляк В. В.).
10. На підставі розпорядження в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 2227/0/78-20 від 19 листопада 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 15 жовтня 2020 року № 2830/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».
11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
12. 17 березня 2018 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у Житомирській області надійшло клопотання про заміну первісного відповідача, а саме Головне управління ДФС у Житомирській області, на належного відповідача - Головне управління ДПС у Житомирській області.
13. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
14. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Новоград-Волинський каменедробильний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, результати якої оформлено актом перевірки від 14 червня 2016 року № 16/06-30-14-01/37808240.
16. Вказаною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень положень п. 5, п. 7 П(С)БО 15 «Доходи», затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 290 від 29 листопада 1999 року, п. 11, п. 16, п. 19 П(С)БО 16 «Втрати», затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 318 від 31 грудня 1999 року, п. 4, п. 8 П(С)БО 21 «Вплив змін валютних курсів», затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 193 від 10 серпня 2000 року, п. 2.15 та п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 88 від 24 травня 1995 року, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на суму 2 74 036 грн.
17. На підставі вказаного акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від  05  серпня 2016 року № 0000771401, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на 274 036 грн.
18. Водночас як було встановлено судами попередніх інстанцій, що TOB «Ойл-Трейдінг» (ін. код 25288054, м. Київ) з «TERKOLIA TRADING LTD» (Республіка Кіпр, свідоцтво № 323946, 155 Arch. Makariou III, Proteas House, 5th, 3026, Limassol) уклало договір № 1/09/z від 22 вересня 2006 року про отримання позики в сумі 3 000 000 євро для ведення фінансово-господарської діяльності. Розмір процентів за користування кредитом складає 0,5 % річних. Проценти сплачуються в момент повернення позики. Повернення позики - 30 вересня 2016 року. Реєстрація договору позики від 22 вересня 2006 року № l/09/z проведена Головним управлінням Національного Банку України по м.  Києву і Київській області та надано Реєстраційне свідоцтво № 5966 від 05 жовтня 2006 року.
19. 23 травня 2014 року TOB «Ойл-Трейдінг» - (Первісний Боржник) та TOB «Новоград-Волинський каменедробильний завод» - (Новий Боржник) та «TERKOLIA TRADING LTD» (Теркола Трейдінг ЛТД) - (Кредитор) заключило угоду про переведення боргу по Договору позики N l/09/z від  22  вересня 2006 року. Відповідно до вказаної угоди Первісний Боржник не має фінансової можливості своєчасно погасити існуючий борг перед Кредитором по Договору позики № l/09/z від 22 вересня 2006 року, Новий Боржник готовий прийняти на себе борг Первісного Боржника по вищевказаному договору. Кредитор не заперечує щодо заміни сторони по Договору позики шляхом переведення боргу. Сума боргу, який переводиться на Нового Боржника (яким є позивач у даній справі) становить 519 000 євро та сума нарахованих % - 18 989,85 євро.
20. Додатковою угодою № 6 від 27 травня 2014 року змінено позичальника з TOB «Ойл-Трейдінг» на TOB «Новоград-Волинський каменедробильний завод». Сума боргу, що перейшла до TOB «Новоград-Волинський каменедробильний завод» становить 519 000 євро - сума займу, сума відсотків що нарахована за фактичне користування позикою на момент підписання угод та сума відсотків які будуть нараховані з 01 січня 2014 року на дату повернення займу з розрахунку 0,5% річних.
21. Додатковою угодою від 22 липня 2014 року до угоди від 23 травня 2014 року про переведення боргу за договором від 22 вересня 2006 року № l/09/z сума боргу становить 537 989,85 євро, в тому числі: 519 000 євро - заборгованість щодо повернення позики, 18 989,85 євро - заборгованість щодо сплати відсотків за користування позикою. 
Крім того, угодою визначено розмір компенсації за прийняття Новим Боржником боргу Первісного Боржника перед Кредитором по Договору позики № l/09/z від 22 вересня 2006 року, яка становить 8 487 083,10 гри, що еквівалентно 537 989,85 євро (сумі переведеного боргу), виходячи з курсу НБУ - 15,775545 грн/1євро (п. 1 названої угоди). Строк виплати Компенсації: до 02 серпня 2014 року. Первісний Боржник сплачує Новому Боржнику суму Компенсації у безготівковій формі, одним або декількома платежами до закінчення строку. Допускається проведення розрахунків між Сторонами шляхом зарахування зустрічних грошових вимог, що має бути оформлено відповідною угодою.
22. Відповідно до пункту 5 вказаної Додаткової угоди від 22 липня 2014 року до Угоди від  23  травня 2014 року про переведення боргу за Договором позики № l/09/z від 22 вересня 2006 року, у випадку, якщо на дату проведення розрахунків між Первісним Боржником та Новим Боржником встановлений НБУ курс євро до гривні зміниться порівняно із вищезазначеним у п. 1, розміром Компенсації підлягає відповідному перерахунку.
23. Суд першої інстанції зазначив, що додатковою угодою від 22 липня 2014 року було визначено розмір компенсації в сумі 8 487 083,10 грн, визначено грошовий еквівалент в розмірі 537 989,85 євро (сумі переведеного боргу), виходячи з курсу НБУ - 15,775545 грн/Євро. Крім того, зазначено що у випадку, якщо на дату проведення розрахунків між Первісним Боржником та Новим Боржником встановлений НБУ курс євро до гривні зміниться порівняно із вищезазначеним, розміром Компенсації підлягає відповідному перерахунку. Таким чином, сторонами визначено валюту заборгованості.
24. 06 серпня 2014 року TOB «Новоград-Волинський каменедробильний завод» уклало угоду про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних вимог з TOB «Ойл-Трейдінг» на суму 2 924 470,40 грн, зокрема, за додатковою угоди № 6 від 27 травня 2014 року до Договору позики №/09/z від 22 вересня 2006 року, угодою від 23 травня 2014 року про переведення боргу за Договором позики, додаткової угоди від 22 липня 2014 року до Угоди від 23 травня 2014 року про переведення боргу за Договором позики. 
25. Водночас, 06 серпня 2014 року позивач та TOB «Ойл-Трейдінг» уклали додаткову угоду до додаткової угоди від 22 липня 2014 року, відповідно до якої сторони підтвердили, що на дату підписання вказаної угоди залишок заборгованості TOB «Ойл-Трейдінг» перед позивачем, що виникла у зв`язку з укладенням додатковою угоди № 6 від 27 травня 2014 року до Договору позики № l/09/z від 22 вересня 2006 року, угодою від 23 травня 2014 року про переведення боргу за Договором позики, додаткової угоди від 22 липня 2014 року до Угоди від 23 травня 2014 року про переведення боргу за Договором позики та угоди про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних вимог від 06 серпня 2014 року складає 5 562 612 грн. Також додатковою угодою від 06 серпня 2014 року до Додаткової угоди від 22 липня 2014 року змінено строки виплати компенсації Первинним Боржником на користь Нового Боржника до 31 грудня 2017  року.
26. Однак, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що укладення позивачем та TOB «Ойл-Трейдінг» 06 серпня 2014 угоди про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних вимог з TOB «Ойл-Трейдінг» на суму 2 924 470,40 грн, додаткової угоди від 06 серпня 2014 року до Додаткової угоди від 22 липня 2014 року не змінило, не скасувало та не припинило дію положень п. 5 Додаткової угоди від 22 липня 2014 року до Угоди від 23 травня 2014 року про переведення боргу за Договором позики № l/09/z від 22 вересня 2006 року щодо визначення грошового еквіваленту розрахунків між позивачем та TOB «Ойл-Трейдінг», а зокрема, якщо у випадку на дату проведення розрахунків між Первісним Боржником та Новим Боржником встановлений НБУ курс євро до гривні зміниться порівняно із вищезазначеним, розмір Компенсації підлягає відповідному перерахунку. Таким чином, заборгованість TOB «Ойл-Трейдінг» перед позивачем за даною угодою залежить від курсової різниці валюти (євро по відношенню до гривні).
27. Вважаючи податкове повідомлення-рішення від  05  серпня 2016 року № 0000771401 протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
28. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05 серпня 2016 року № 0000771401 діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
29. Зокрема суди попередніх інстанцій з посиланням на висновки Житомирського апеляційного адміністративного суду, висловлені в постанові цього суду від 29 травня 2017 року по справі №  806/2209/16, зауважили про відсутність у відповідача підстав у 2015 році вважати валютною заборгованістю за договором про переведення боргу євро, а не гривню.
30. Також за висновками судів попередніх інстанцій, відповідачем правомірно взято курс валюти станом на 22 липня 2014 року та правильно визначено позитивне значення курсових різниць за 2015 рік в сумі 3 683 920,93 грн.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
31. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
32. В доводах касаційної скарги позивач посилається на те, що суди попередніх інстанцій,  ухвалюючи оскаржувані судові рішення помилково керувалися висновками суду по справі №  806/2209/16, оскільки: по-перше такі висновки є хибними та зроблені судом внаслідок неправильного розуміння правової природи операції з переведення боргу; по-друге судами не враховано, що підстави для позову по справі № 806/2209/16 та по справі № 806/1550/17 були різними.
33. Окремо скаржник також звертає увагу й на те, що судами було залишено без уваги те, що контролюючим органом в актах перевірки, що були підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зазначено, що періодом який підлягав перевірці був 2015 рік, тоді як курсові різниці визначено за період з 22 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року. На думку позивача, податковий орган зобов`язаний був взяти для розрахунку курсових різниць курс євро до гривні станом на 01 січня 2015 року.  
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
34. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
35. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
36. Розглянувши клопотання Головного управління ДПС у Житомирській області та враховуючи реформування податкової системи і реорганізацію податкових органів, Верховний Суд в порядку, встановленому статтею 52 КАС України, допускає заміну відповідача - Головне управління ДФС у Житомирській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Житомирській області.
37. Відповідно до п. 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
38. Відповідно до п. 4 П(С)БО 21 «Вплив змін валютних курсів», затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 193 від 10 серпня 2000 року (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів України) валюта звітності - грошова одиниця України.
Валютний курс - установлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни.
Господарська одиниця за межами України - дочірнє, асоційоване, спільне підприємство, філія, представництво або інший підрозділ підприємства, які перебувають або ведуть господарську діяльність за межами України.
Іноземна валюта - валюта інша, ніж валюта звітності.
Курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.
Монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів.
Немонетарні статті - статті інші, ніж монетарні статті балансу.
Операція в іноземній валюті - господарська операція, вартість якої визначена в іноземній валюті або яка потребує розрахунків в іноземній валюті.
39. Згідно з п. 7 П(С)БО 21 «Вплив змін валютних курсів», затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 193 від 10 серпня 2000 року на кожну дату балансу: а) монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу.
40. Пунктом 8 П(С)БО 21 «Вплив змін валютних курсів», затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 193 від 10 серпня 2000 року передбачено, що визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.
Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).
Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з п. 9 Положення (стандарту) 21.
Курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов`язань засновників при формуванні статутного капіталу, відображаються у складі додаткового капіталу.
41. Відповідно до п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», затверджених наказом Міністерства фінансів України №  290 від 29 листопада 1999 року визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).
Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.
До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.
До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).
До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
42. Враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також встановлені судами обставини справи, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів зазначає, що суми заборгованості за зазначеними договорами є монетарними статтями балансу, які підлягають перерахунку з використанням валютного курсу не тільки на дату здійснення операції, а й на дату балансу. Курсові різниці від такого перерахунку відображаються у складі доходів/витрат платника податку. Отже, позивач отримавши позитивне значення курсових різниць мав врахувати його (позитивне значення) у складі доходів.
43. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, про наявність у відповідача підстав у 2015 році вважати валютою заборгованості за договором про переведення боргу євро, а не гривню.
44. Водночас судами обґрунтовано відхилено покликання позивача, що для визначення розміру курсової курсових різниць відповідач мав виходити з курсу станом на 01 січня 2015 року, оскільки визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики).
45. Отже, суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідачем правомірно взято курс валюти станом на 22 липня 2014 року та правильно визначено позитивне значення курсових різниць за 2015 рік в сумі 3 683 920,93 грн.
46. Враховуючи те, що за даними платника об`єкт оподаткування у 2015 році становить 2  462  875 грн, а за даними перевірки 3  985  297 грн, відповідно за даними платника нараховано суму податку в розмірі 443  318 грн, а за даними перевірки - 717  354 грн, тобто відхилення становить 274  036 грн, на які і було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення від 05 серпня 2016 року № 0000771401.
47. При цьому, Суд відхиляє доводи скаржника що судами помилково було враховано висновки Житомирського апеляційного адміністративного суду, висловлені в постанові від 29 травня 2017  року по справі № 806/2209/16, оскільки їх правильність підтверджена Верховним Судом в постанові від 09 лютого 2021 року по справі №  806/2209/16.
48. Всі інші доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами першої та апеляційної інстанцій. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга позивача не містить.  
49. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Замінити відповідача у справі - Головне управління ДФС у Житомирській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Житомирській області.
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський каменедробильний завод» залишити без задоволення.
Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року у справі №  806/1550/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 М. М. Яковенко

Судді                                                                                                    І. В. Дашутін

                                                                                                    О. О. Шишов