П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/1452/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Блонський В.К. 
          Суддя-доповідач:  Граб Л.С. 

26 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Іваненко Т.В. 
за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.
представника позивача: Савченко О.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Державного агентства водних ресурсів України  на  рішення   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  04 грудня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації про  визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства водних ресурсів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації, в якій просив: 
-визнати протиправною та скасувати відмову сектору у Хмельницькій області Державного агентства водних ресурсів України у видачі дозволу на спеціальне водокористування, що викладена у листі за вихідним номером 647/ХМ/21-19 від 05 грудня 2019 року;
-зобов`язати Державне агентство водних ресурсів видати ОСОБА_1 дозвіл на спеціальне водокористування з метою рибогосподарських потреб на водний об`єкт (ставок) площею водного дзеркала 26,1610 га, за межами населеного пункту с. Куровечка на території Війтовецької об`єднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області (назва річки (водотоку) на якому розташований водний об`єкт - річка Бовенець лівої притоки річки Збруч (басейн річки Дністер)).
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 позов задоволено частково:
-визнано протиправною та скасовано відмову № 647/ХМ/21-19 від 05 грудня 2019 року сектору у Хмельницькій області Державного агентства водних ресурсів України у видачі ОСОБА_1  дозволу на спеціальне водокористування;
-зобов`язано Державне агентство водних ресурсів України повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від 04 листопада  2019 року про видачу дозволу на спеціальне водокористування з метою рибогосподарських потреб на водний об`єкт площею водного дзеркала 26,1610 га, який розташований за межами населеного пункту села Куровечка на території Війтовецької об`єднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
В судовому засіданні представник позивача заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги і просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Решта учасників, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, уповноважених представників, для участі у справі до суду не направили. В матеріалах справи наявна заява третьої особи про розгляд справи без участі представника останньої. 
У відповідності до вимог  ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що  17.09.2009 року між Волочиською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладеного договір оренди землі (водного фонду) б/н.
Відповідно до умов вказаного вище договору оренди позивач отримав у строкове (30 років), платне користування земельну ділянку водного фонду (ставок) загальною площею 26,1610 га на території Сарнівської сільської ради за межами населеного пункту села Куровечка для рибогосподарських потреб.
01.07.2010 року ОСОБА_1 отримано в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища у Хмельницькій області дозвіл на спеціальне водокористування № 002563 С.
Термін дії зазначеного дозволу на спеціальне водокористування від 01.07.2010 року № 002563 С визначено до 01 липня 2015 року.
04.11.2019 року позивач з метою відновлення провадження господарської діяльності шляхом розведення та вилову риби, через центр надання адміністративних послуг Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, звернувся із заявою до сектору у Хмельницькій області Державного агентства водних ресурсів України про надання дозволу на спеціальне водокористування.
Листом № 647/ХМ/21-19 від 05 грудня 2019 року позивачу відмовлено у видачі дозволу на спеціальне водокористування. Підставою для відмови зазначено, що останнім подано неповний пакет документів, необхідних для одержання дозволу, а саме-копію правовстановлюючих документів на водні об`єкти (договір оренди водного об`єкта, типова форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 420 від 29 травня 2013 року).
Також у листі вказано, що поданий договір оренди землі (водного фонду), який укладено між Волочиською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 17 вересня 2009 року, не є правовстановлюючим документом на водний об`єкт, оскільки предметом договору є земельна ділянка, а не водний об`єкт, як це передбачено у типовому договорі оренди водного об`єкта.
Не погоджуючись з вказаною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.  
Приймаючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною відмови № 647/ХМ/21-19 від 05 грудня 2019 року сектору у Хмельницькій області Державного агентства водних ресурсів України у видачі ОСОБА_1  дозволу на спеціальне водокористування.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів- загальне та спеціальне.
Так, частиною 1, 2 ст. 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування-це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
Згідно статті 49 Водного кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Видача (переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється безоплатно.
Подання юридичною або фізичною особою, фізичною особою - підприємцем заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування та відповідних документів, а також видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) їй цього дозволу здійснюються в паперовій або електронній формі.
Для одержання дозволу на спеціальне водокористування юридична або фізична особа, фізична особа - підприємець звертається до органів, зазначених у частині другій цієї статті, із заявою, до якої додаються: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скиду зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (гдс) забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо); затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення, житлово-експлуатаційних підприємств та організацій); копія правовстановлюючих документів на водні об`єкти (для орендарів водних об`єктів).
Зазначений перелік документів є вичерпним.
Процедуру видачі юридичним і фізичним особам (далі - водокористувачі) дозволів на спеціальне водокористування (забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання у водні об`єкти забруднюючих речовин, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів) врегульовано Порядком видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 321, а також ст.49 Водного кодексу України.
За змістом вказаного Порядку,  дозволи видаються на підставі заяви водокористувача, в якій зазначаються: найменування органу, що видає дозвіл; дані водокористувача (фізичної або юридичної особи); мета отримання дозволу або реквізити дозволу, який анулюється; місце здійснення спеціального водокористування (назва басейну річки, водного об`єкта і його місцезнаходження); згода на оброблення персональних даних; підпис та печатка (за наявності) замовника.
До заяви додаються такі документи: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скидання зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо); затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення); копія правовстановлюючих документів на водні об`єкти (для орендарів водних об`єктів).
Статтею 49 Водного кодексу України визначено, що зазначений перелік документів є вичерпним.
У відповідності до ч.3 статті 49 Водного кодексу України підставою для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування є: подання неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу, згідно з визначеним цією статтею переліком; виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання або фізичною особою, недостовірних відомостей, невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, довгостроковим прогнозам водогосподарських балансів; негативний висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, чи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, про можливість здійснення спеціального водокористування.
За приписами статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Статтею 51 Водного кодексу України (у редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди від 17.09.2009) було врегульовано у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.
Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.
Тобто, користування водним об`єктом здійснювалось за договорами оренди: земельної ділянки під водним об`єктом, із сплатою орендної плати за землю (на загальних засадах відповідно до земельного законодавства).
01.07.2013 набрав чинності Закон України "Про аквакультуру", прикінцевими положеннями якого стаття 51 Водного кодексу України викладена у новій редакції.
Відповідно до зазначеного закону та змінами до статті 51 Водного кодексу України з 01.07.2013 змінено процедуру надання водних об`єктів в користування на умовах оренди.
Згідно прийнятих змін, чинне законодавство розрізняє різні процедури та принципи надання водних об`єктів:
Водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми надаються в користування на умовах оренди відповідно та у порядку, передбаченому статтею 51 Водного кодексу України, для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково- дослідних робіт.
Водні об`єкти надаються у користування на земельних торгах (статті 135-139 Земельного кодексу України) у комплексі із земельною ділянкою, органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України (при цьому віднесення водного об`єкта до загальнодержавного або місцевого не має значення), відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.
Типовий договір оренди водних об`єктів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 № 420.
У договорі оренди водного об`єкта визначаються зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ та ставків відповідно до встановлених для них центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства, режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами. Типовим договором оренди передбачено відповідальність орендаря за шкоду, що може бути нанесена третім особам, внаслідок неналежного виконання умов договору.
Відповідно до статті 85 Водного кодексу України порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.
У постійне користування землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.
У тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об`єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземним юридичним та фізичними особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.
Користування цими ділянками у зазначених цілях здійснюється з урахуванням вимог щодо охорони річок і водойм від забруднення, засмічення та замулення, а також з додержанням правил архітектури планування приміських зон та санітарних вимог у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як з`ясовано під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 до заяви на отримання дозволу на спеціальне водокористування надано до сектору у Хмельницькій області Державного агентства водних ресурсів України лише договір оренди земельної ділянки від 17.09.2009 укладений між ним та Волочиською районною державною адміністрацією на термін 30 років, та, який зареєстрований у Волочиському районному відділі Хмельницької регіональної філії ДПЦ ДЗК 11.11.2009 за № 042973002242.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, під реєстраційним номером 1006166168209 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 6820987200:04:015:0008 площею 26,161 га для рибогосподарських потреб за адресою Хмельницька область, Волочиський район, Сарнівська сільська рада.
При цьому, згідно запису про інше речове право за №16018119, за ОСОБА_1 зареєстровано право оренди земельної ділянки загальною площею 26,1610 га строком дії до 11.11.2039 на підставі договору оренди землі (водного об`єкту) укладеного між ОСОБА_1 та Волочиською районною державною адміністрацією 17.09.2009.
Отже, позивачем подано до сектору у Хмельницькій області Державного агентства водних ресурсів України для отримання дозволу на спеціальне водокористування лише договір оренди земельної ділянки без водного об`єкту, замість договору на водний об`єкт (для орендарів водних об`єктів), як це передбачено статтею 49 Водного кодексу України.
Вказане свідчить, що у ОСОБА_1 наявне лише право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки без оформлення права користування безпосередньо водним об`єктом.
При цьому, як стверджує апелянт, позивач не сплачує орендну плату за водний об`єкт (водний простір).
Слід також звернути увагу, що  Законом України від 06.09.2012 № 245-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (набрав чинності з 01.01.2013) змінені повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування. Відповідно до зазначених змін повноваження щодо передачі в оренду земельних ділянок для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт за межами населених пунктів перейшли до обласних державних адміністрацій.
Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі водних об`єктів у користування змінені і Законом України "Про аквакультуру". Відповідно до зазначених змін повноваження щодо передачі в оренду водних об`єктів перейшли до органів, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під ними.
Оскільки у договорі оренди земельної ділянки, укладеної між позивачем та Волочиською районною державною адміністрацією 17.09.2009, не встановлено умову припинення договору у разі зміни орендодавця, то права та обов`язки орендодавця перейшли до обласних державних адміністрацій в частині оренди землі з 01.01.2013, а з 01.07.2013 в частині оренди водних об`єктів.
При внесенні змін у договір оренди земельної ділянки, частина якої знаходиться під водним об`єктом, у частині зміни сторони за договором (орендодавця), об`єкта оренди "земельна ділянка під водним об`єктом" та "вода (водний простір) водного об`єкта" встановлюється крім орендної плати за земельну ділянку під водним об`єктом ще й орендна плата за воду (водний простір) за кодом бюджетної класифікації 22130000.
Поряд з цим, як слідує з письмових пояснень Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації, що містяться в матеріалах справи (від 18.11.2020 № 2554/0/06-20) передача в оренду водного об`єкта в комплексі із земельною ділянкою водного фонду площею 26,1610 га за межами населеного пункту с. Куровечка на території Війтовецької об`єднаної громади Волочиського району Хмельницької області обласною державною адміністрацією не здійснювалася.
Згідно з договором оренди землі (водного фонду) від 17.09.2009, що зареєстрований у Волочиському районному відділі ХРФ ДП «ЦЦЗК», Волочиською районною державною адміністрацією передано в строкове платне користування строком на 30 років ОСОБА_1 земельну ділянку водного фонду.
Таким чином, Департаментом природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації підтверджено, що по діючому договору оренди землі (водного фонду) від 17.09.2009 в оренді перебуває лише земельна ділянка водного фонду, в той же час водний об`єкт в оренді не перебуває.
Отже, враховуючи те, що при поданні заяви на отримання дозволу на спеціальне використання, позивач не надав правовстановлюючого документу на водний об`єкт, колегія суддів за даних обставин, вважає, що у відповідача не було підстав для надання ОСОБА_1 дозволу на спеціальне водокористування з метою рибогосподарських потреб на водний об`єкт площею водного дзеркала 26,1610 га, який розташований за межами населеного пункту села Куровечка на території Війтовецької об`єднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області, а відтак не знаходить правових підстав для визнання протиправною відмови відповідача у видачі такого дозволу.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги  спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої  інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти  нову постанову про  відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Державного агентства водних ресурсів України задовольнити  повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.     
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  02 червня 2021 року.

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Іваненко Т.В.