ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/610/21 Справа № 215/7360/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.
Згідно з оскаржуваної постанови, 18.12.2020 о 03.58 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI н/з НОМЕР_1 біля будинку №100 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в алкогольному сп`янінні, що підтверджується тестом зробленим на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат 2,04‰, з результатом якого не згоден, в медичному закладі ОСОБА_1 не пройшов повний медичний огляд на стан сп`яніння згідно встановленого порядку, чим своїми діями порушив вимоги п.п.2.9а, 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови,  ОСОБА_1 вказує, що судом було розглянуто справу за його відсутності, належним чином не повідомленого про дату та час судового засідання, а копію постанови ним отримано було тільки 17.03.2021, тому він вважає строк на апеляційне оскарження цієї постанови пропущеним з поважних причин.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду, через порушення судом норм процесуального та матеріального права, й порушення його права на справедливий суд, доступ до правосуддя. Апелянт вважає, що суд не надав належної оцінки тому, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки суть викладеного в ньому є незрозумілою, а ознаки об`єктивної сторони правопорушення, що йому інкримінується є взаємовиключними, оскільки є незрозумілим чому його притягнуто др відповідальності одночасно за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому вказує, що чинне законодавство не містить такого поняття як "повний медичний огляд", тому, на його переконання, протокол не може бути прийнято судом, як доказ його винуватості. Разом з цим, апелянт зазначає, що письмові пояснення свідків, якщо вони не були допитані в судовому засіданні безпосередньо, також не можуть визнанні як належний доказ його винуватості. Апелянт звертає увагу і на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан сп`яніння, що на його думку, свідчить про те, що він на такий огляд працівниками поліції не направлявся. Окрім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що його огляд на стан сп`яніння було проведено за допомогою приладу газоаналізатору Alkotest 6510, строк дії якого вичерпаний 10.02.2015, а тому він не міг був використаний працівниками медзакладу під час здійснення огляду на стан сп`яніння. Також, апелянт вказує і на відсутність в матеріалах справи інформації щодо наявності сертифікату відповідності цього приладу, а дата його останнього калібрування 16.04.2013, що може свідчити і про його несправний стан, з огляду на що, постанова підлягає скасуванню, а справа щодо нього закриттю.
Заслухавши ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваного рішення ним отримано 17.03.2021, тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови й приходить до висновку, що з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, цей строк слід поновити.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Так, матеріалами справи підтверджено, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , незважаючи на його заяву, в якій він повідомив, що з 02.03.2021 знаходиться на стаціонарному лікуванні, й фактично просив відкласти розгляд справи на іншу дату, про що свідчить його прохання про надсилання повідомлення на адресу його проживання.
Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 .
Разом з цим, доводи ОСОБА_1 , про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, та постанові місцевого суду, в порушення закону, міститься одночасне посилання, як на керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так і на відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є такими, що заслуговуюсь на увагу.
Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що 18.12.2020 о 03.58 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI н/з НОМЕР_1 біля будинку №100 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в алкогольному сп`янінні, що підтверджується тестом зробленим на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат 2,04‰, з результатом якого ОСОБА_1 не згоден, але в медичному закладі не пройшов повний медичний огляд на стан сп`яніння згідно встановленого порядку, чим своїми діями порушив вимоги п.п. 2.9а, 2.5 ПДР України.
Згідно підпункту п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов до суперечливих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, згідно встановленого порядку, що є неможливим, оскільки вказані дії виключають одна одну.
Разом з цим, на переконання апеляційного суду, вказані обставини не є підставою для закриття провадження щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, та в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, за ознакою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №100781 від 18.12.2020), результатом Alcotest 6820 - 2.04%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом вчиненого правопорушення.
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Законодавець надає водієві право у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції в найближчому закладі охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції).
З наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що працівникам поліції, з огляду на те, що ОСОБА_1 пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, не погодився з його результатом, було доставлено до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що ним не заперечуються і в апеляційній скарзі. 
Апеляційний суд таку поведінку ОСОБА_1 розцінює як спосіб захисту, й враховуючи, що він пройшов огляду на місці за допомогою спеціального технічного засобу - Alkotester 6820, яким було встановлено перебування його в стані алкогольного сп`яніння - 2.04 проміле, який суттєво перевищує допустимі показники, вважає, що виключення з обсягу обвинувачення порушення ним п. 2.5 ПДР, не буде виходом за межі складеного щодо нього протоколу, й ці бставини не є такими, що якимось чином погіршать процесуальне становище ОСОБА_1 .
Отже, на переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення був складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, та істотних недоліків, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не має.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи бланку направлення на проходження огляду на стан сп`яніння не є беззаперечним доказом порушення з боку працівників поліції порядку направлення водія для огляду на стан сп`яніння, адже ОСОБА_1 погодився на проходження огляду в медичному закладі, та був туди доставлений поліцейськими, чого ним не заперечується в поданій скарзі.
До того ж, в матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Отже, на переконання апеляційного суду, дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735. 
Доводи скарги про те, що мало місце використання працівниками медичного закладу газоаналізатору Alkotester 6510, щодо якого відсутні відомості щодо перебування у справному стані не приймаються до уваги, з огляду на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, у встановленому законом порядку, він відмовився.
Посилання апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків не можуть бути прийняті до уваги, є безпідставними, оскільки особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції, останні надали письмові пояснення щодо обставин правопорушення і поставили свої підписи під ними, ці пояснення свідків не суперечать іншим вищенаведеним доказам у справі, тому підстав піддавати їх сумніву в якості доказу апеляційний суд не вбачає. 
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Разом з цим, зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП (в редакції № 1231-IX від 16.02.2021), адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. При цьому, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - 18 грудня 2020 року.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Отже, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення слід керуватися тією редакцією статті 38 КУпАП, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення.
Так, відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, (в редакції Закону № 114-IX від 19.09.2019), якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке мало місце 18 грудня 2020 року і до дня розгляду справи в апеляційному суді сплинуло більше трьох місяців, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладене.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та закрити провадження у справі через збіг строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року - задовольнити.
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати. 
Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко