ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року	Львів	Справа № 301/2186/20 пров. № А/857/3061/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         не з`явився;
від відповідача -                                         не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської обл. від 26.11.2020р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській обл. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (суддя суду І інстанції: Пітерських М.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 38 хв. 26.11.2020р., м.Іршава Закарпатської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 01.12.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про зміну (доповнення) підстав позову, просив поновити строк на звернення до суду із позовом; визнати незаконною та скасувати постанову головного інспектора Управління Держпраці у Закарпатській обл. Севча В.Є. № ЗК/317/1371/АВ/ПТ/ПС від 01.10.2020р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення; судові витрати стягнути з відповідача (а.с.4-8, 25-29).

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської обл. від 26.11.2020р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.110-118).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.143-149).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що, відкидаючи доводи позивача щодо винесення оскаржуваної постанови, суд покликається на неналежні докази, які не підтверджують повноваження головного інспектора Управління Держпраці у Закарпатській обл. ОСОБА_2 на винесення вказаного документа.
Суд першої інстанції заперечує той факт, що на правовідносини, які виникли у зв`язку з проведенням інспекційного відвідування у позивача, не поширюються норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». При цьому він посилається на норми Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 823 від 21.08.2019р., які на його думку, обмежують сферу дії вказаного Закону при проведенні перевірок з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
Таке твердження не корелюється із принципом верховенства права, оскільки Порядок здійснення державного контрою є підзаконним нормативним актом і, відповідно, його положення не можуть скасовувати або обмежувати дії приписів законодавчого акту.
Суд першої інстанції констатував те, що позивач не виконав вимогу інспекторів праці про допуск до всіх приміщень, які використовуються ним для здійснення підприємницької діяльності, що суперечить фактичним обставинам справи, оскільки з відео видно, що інспектори такої вимоги не пред`являли.
Вони вимагали оглянути територію, однак такими повноваженнями не наділені.
Також чинним законодавством не передбачено фіксування інспекційного відвідування на мобільний телефон; факт заборони позивачем здійснювати зйомку на нього не може розцінюватися як створення перешкод в їх роботі, оскільки апелянт реалізовував своє право на недоторканість особистого життя.
Окрім цього, відповідачем допущені порушення під час складання протоколу, який не був вручений під розписку (направлений наступного дня після складання поштою).
Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення залишив поза увагою твердження позивача про невідповідність направлення на проведення інспекційного відвідування вимогам закону щодо зазначення в ньому типу заходу (плановий або позаплановий), визначення складу інспекторської групи, а також протиріччя в направленні та наказі щодо мети інспекційного відвідування.
Звідси, при проведенні відвідування та складанні протоколу представники відповідача діяли в порушення чинного законодавства, а отже їх дії по проведенню інспекційного відвідування та по складанню протоколу, а також оскаржувана постанова, є незаконними.

Відповідачем Управлінням Держпраці у Закарпатській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.174-177).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи (в тому числі оглянувши представлені відповідачем відеоматеріали) та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Як встановлено судом першої інстанції, згідно окремого доручення т.в.о. голови Державної Служби України з питань праці від 25.08.2020р. начальникам Головних управлінь (Управлінь) Держпраці в областях, на виконання протокольного доручення КМ № 70 від 19.08.2020р. щодо забезпечення контролю за оформленням трудових відносин, зобов`язано забезпечити проведення з 25.08.2020р. контрольних заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с.43).
На виконання цього доручення начальником Управління Держпраці у Закарпатській обл. видано наказ № 106 від 27.08.2020р. «Про проведення інспекційних відвідувань», згідно п.14 якого головному державному інспектору Севчу В.Є. за участю головного державного інспектора Джумелі М.І. належить провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин» (а.с.44-45).
Згідно направлення № 570 від 04.09.2020р. Управлінням Держпраці у Закарпатській обл. направлено для проведення відвідування ФОП ОСОБА_1 головного державного інспектора Севча В.Є. за участю головного державного інспектора Мучички А.Ю. (а.с.51).
Вказаними інспекторами праці здійснено спробу проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 - пилорами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , однак інспекційне відвідування не вдалось провести у зв`язку з ненаданням доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця. 
За наведених обставин інспекторами складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЗК 317/1371/НД від 09.09.2020р. (а.с.52-56).
Крім того, відносно ФОП ОСОБА_1 складено протокол № 317/1371 про адміністративне правопорушення за ст.188-6 КУпАП (а.с.57-59). Вказаний протокол направлено позивачу поштою разом із актом про неможливість проведення інспекційного відвідування згідно супровідного листа № 27 від 09.09.2020р. (а.с.68).
21.09.2020р. позивачу було скеровано повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв. 01.10.2020р. в приміщенні Управління Держпраці у Закарпатській обл. (а.с.64-70).
Проте, позивач у визначений час для розгляду справи не з`явився, тому останній проведено за відсутності ФОП ОСОБА_1 .
Згідно постанови відповідача № ЗК/317/1371/АВ/ПТ/ПС від 01.10.2020р. ФОП ОСОБА_1 вчинив 08.09.2020р. перешкоду інспекторській групі для здійснення інспекційного відвідування з метою перевірки додержання законодавства про працю щодо прихованих трудових відносин з найманими працівниками, чим порушив вимоги ст.259 КЗпП України. 
Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП у виді штрафу в сумі 1700 грн. (а.с.9-10).
Зазначена постанова винесена головним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській обл. Севч В.Ю. за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № ЗК/317/1371 від 09.09.2020р. та доданих до нього матеріалів.

          Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем порушення вимог ст.259 КЗпП України відповідачем доведений, що стверджується належними доказами – представленим відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення.
Суд не встановив будь-яких порушень під час процедури призначення та проведення інспекційного відвідування, а також розгляду справи про накладення штрафу зі сторони відповідача.

Колегія суддів вважає наведені висновки такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені КЗпП України та іншими нормативно-правовими актами (тут і надалі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Зокрема, відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Згідно ч.1 ст.260 КЗпП України державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затв. постановою КМ України № 96 від 11.02.2015р., Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з п.4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затв. наказом Міністерства соціальної політики України № 340 від 27.03.2015р., Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.5); складає у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про такі правопорушення і накладає адміністративні стягнення (пп.47); здійснює фіксацію процесу проведення перевірок, інспекційних відвідувань з використанням засобів аудіо-, фото- та відеотехніки (пп.49); накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці (п.50).

Окрім цього, проведення відповідачем перевірок дотримання законодавства про працю та зайнятість населення спрямоване на виконання міжнародно-правових зобов`язань України в частині забезпечення системи інспекції праці. 
Так, Законом України № 1985-VІ від 08.09.2004р. ратифіковано Конвенцію міжнародної організації праці № 81 (1947 року) про інспекцію праці у промисловості й торгівлі. Конвенція є основоположним документом, що визначає загальні засади та основні завдання проведення перевірок дотримання законодавства про працю. Положення Конвенції підлягають застосуванню у порядку передбаченому ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», відповідно до якої чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Нормами ст.12 цієї Конвенції передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:
a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину до проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;
b) проходити у денний час до будь- яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції;
c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються і зокрема:
i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;
ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги;
iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами;
iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.
Згідно ст.16 наведеної Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм. 

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 823 від 21.08.2019р.
Згідно із вказаним Порядком:
п.2 - заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.
п.5 - підставами для здійснення інспекційних відвідувань є:
1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;
4) рішення суду;
5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;
6) інформація:
ДПС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;
- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;
7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;
8) доручення Прем`єр-міністра України;
9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;
10) запит народного депутата України;
11) невиконання вимог припису інспектора праці.
п.6 - під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.
п.8 - під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
п.10 - інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;
7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
п.11 - вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
п.14 - У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Разом з тим, наведена норма не поширює свою дію на перевірки щодо дотримання вимог законодавства про працю та зайнятість населення.
Зокрема, згідно із ч.ч.4 і 5 ст.2 цього Закону заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Окрім цього, відповідно до абз.2 п.1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 823 від 21.08.2019р., заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.
Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм, всі інші норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.
Отже, інспекційні відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин проводяться виключно у відповідності до вимог вказаних Порядку та міжнародних конвенцій.
Управління Держпраці у Закарпатській обл. є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується згідно Положення про Управління Держпраці, затв. наказом Держпраці № 84 від 03.08.2018р.
          
Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ № 106 від 27.08.2020р. про проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин на підставі службової записки від 26.08.2020р.
У подальшому відповідачем видано направлення на проведення інспекційного відвідування № 570 від 04.09.2020р., в якому зазначено зареєстроване місцезнаходження позивача.
08.09.2020р. о 12 год. 25 хв. інспекторською групою у складі головних державних інспекторів Управління Держпраці у Закарпатській обл. Севча В.Є. та ОСОБА_3 з метою здійснення контролю за додержанням законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманими працівниками, відповідно до наказу № 106 від 27.08.2020р. та на підставі направлення № 570 від 04.09.2020р., здійснено спробу проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності на території пилорами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
ФОП ОСОБА_1 запустив інспекторів у офісне приміщення, яке знаходиться за місцем здійснення його господарської діяльності, однак у категоричній формі не допустив інспекторів праці до проведення інспекційного відвідування безпосередньо у приміщенні пилорами, де здійснюється виробництво. 
Під час спроби проведення інспекційного відвідування головним державним інспектором Мучичкою А.Ю. за допомогою мобільного телефону здійснювалася відеофіксація початку проведення інспекційного відвідування.
ФОП ОСОБА_1 усно був повідомлений про право інспекторів праці фіксувати процес інспектування на відео, однак вчиняв дії на припинення такої відеофіксації.

Відповідно до ст.188-6 КУпАП невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

          Враховуючи викладене, відповідачем вірно кваліфіковані вищевказані дії позивача як вчинення перешкод інспекторській групі для здійснення інспекційного відвідування з метою перевірки додержання законодавства про працю щодо прихованих трудових відносин з найманими працівниками, через що в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП.

          Вагомим доказом по справі є представлений відеозапис вищевказаних подій (а.с.15).
Належність представленого відповідачем доказу слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 

Таким чином, чинним законодавством не передбачено особливих вимог до доказів, на яких зафіксовано вчинення правопорушення, визначеного ст.188-6 КУпАП.
Водночас, такий доказ є повністю ідентифікований, зокрема, є можливим встановити належність мобільного телефону інспектору праці, а також визначити технічні характеристики цього приладу.
Зафіксовані на відеозаписі обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустив розглядуване правопорушення. Зокрема, представлений відеозапис фіксує початок здійснення інспекційного відвідування, а також обставини вчинення перешкод у проведенні такого.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

          Спірна постанова № ЗК/317/1371/АВ/ПТ/ПС від 01.10.2020р. по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Окрім цього, твердження позивача про неможливість надання ним згоди на обстеження орендованої ним території не заслуговують на увагу, оскільки згідно п.1.1. договору оренди господарського двору та складських приміщень № 1/01-17 від 17.01.2017р., орендодавець ФГ «Діамант-М» зобов`язується передати орендареві ФОП ОСОБА_1 у строкове платне приміщення, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування господарський двір та складські приміщення.
Оскільки позивач використовує об`єкт оренди у своїй господарській діяльності, тому будь-яких об`єктивних перешкод у нього щодо неможливості забезпечення проведення інспекційного відвідування не було.
Також основним видом діяльності позивача є « 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний)», що відповідає меті, для якої було укладено договір оренди.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Таким чином, позивач не виконав вимогу інспекторів праці про доступ до всіх приміщень, які використовуються ним для здійснення підприємницької діяльності.

          Окрім цього, згідно представлених відповідачем документів інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 доручено провести головному державному інспектору ОСОБА_2 . 
У направленні на проведення інспекційного відвідування № 570 від 04.09.2020р. зазначений головний державний інспектор Севч В.Є. 
Всі документи за результатами інспекційного відвідування підписані головним державним інспектором ОСОБА_2 . 
За таких умов жодних суперечностей в наказі та направленні стосовно інспектора праці, який повинен його провести, не виявлено.
Інший інспектор праці, який був присутній під час початку інспекційного відвідування, лише приймав участь в цьому заході, будь-яких документів за результатами відвідування не складав.

Покликання позивача на те, що інспектори не пропонували надати їм доступ до виробничих приміщень, спростовується також відеозаписом інспектування, частину якого зафіксовано на приєднаному до матеріалів справи СД-диску.
Щодо посилання позивача на його пропозицію інспекторам провести документальну перевірку в його офісі, то така перевірка, враховуючи вид діяльності ФОП ОСОБА_1 (лісопильне та стругальне виробництво), а також мету перевірки (виявлення неоформлених працівників), не відповідає цілям проведення даного інспектування. 
Також такі дії спростовують факт недопуску інспекторів праці до виробничих приміщень та всієї території пилорами, що є створенням перешкод для діяльності відповідача.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача відхилено.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.
Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської обл. від 26.11.2020р. в адміністративній справі № 301/2186/20 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складення повного тексту судового рішення: 19.05.2021р.