Справа № 991/3986/21
Провадження 1-кс/991/4047/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого групи прокурорів – процесуального керівника у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк,-

ВСТАНОВИЛА:
До Вищого антикорупційного суду 11.06.2021 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана на підставі п.1 ч.1 ст. 303 КПК України в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого групи прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора – процесуального керівника у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.06.2021 для розгляду скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .
Особа, яка подала скаргу, мотивує її наступним чином. 
Головним слідчим управлінням Національної поліції здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017111200000823, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
31.01.2020 матеріали досудового розслідування за підозрою зазначених осіб виділено із кримінального провадження № 42017111200000823 в окреме кримінальне провадження № 12020000000000081 від 31.01.2020. Строк досудового розслідування у зазначеному провадженні неодноразово продовжувався. 23.04.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/3203/20 продовжено строк досудового розслідування до 12 місяців, тобто до 26.07.2020, що є граничним строком, який не підлягає продовженню відповідно до ч. 4 ст. 219 КПК України.
20.07.2020 матеріали досудового розслідування за фактом вчинення невстановленими особами у співучасті з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України виділено із кримінального провадження № 12020000000000081 від 31.01.2020 в окреме кримінальне провадження № 52020000000000455 від 20.07.2020 на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України.
21.07.2020 в рамках кримінального провадження № 52020000000000455 від 20.07.2020 в ЄРДР внесені відомості про повідомлення ОСОБА_3 про підозру. 24.07.2020 (за 2 дні до закінчення строку досудового розслідування) досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020 зупинено. 03.08.2020 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено. 05.08.2020 сплив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020 з огляду на положення ч. 7 ст. 217 КПК України. 06.08.2020 повинна була би винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Станом на 11.06.2021 вищевказана постанова не прийнята, зазначене кримінальне провадження не завершене та не закінчене, а досудове розслідування здійснюється поза межами строку, встановленого ч. 4 ст. 219 КПК України.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020 здійснюється Національним антикорупційним бюро України. ОСОБА_3 обліковується як особа, якій повідомлено про підозру. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора. Вказана скарга подана в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України щодо вчинення бездіяльності старшим групи прокурорів – процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк, а саме – неприйняття постанови про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
Адвокат стверджує, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив 05.08.2020. Згідно з вимогами п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України. При цьому, КПК України чітко встановлює строк для прийняття постанови про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Адвокат вважає очевидним, що найкоротшим та розумним строком для прийняття постанови про закриття кримінального провадження № 52020000000000455 від 20.07.2020 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є наступний день після останнього дня строку досудового розслідування, тобто 06.08.2020.
Всупереч вказаним вимогам, старший групи прокурорів – процесуальний керівник не прийняв вищевказану постанову, а тому вважає, що в його діях наявна бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України), та є триваючою.
Адвокат у скарзі зазначає, що обов`язок слідчого судді зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування підтверджено постановою Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 161/10535/19.
У зв`язку з наведеним, адвокат просить зобов`язати старшого групи прокурорів – процесуального керівника у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України протягом 3-х днів з дати постановлення ухвали. 
Перевіривши матеріали скарги, слідча суддя встановила таке.
Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. 
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Заявник вказує, що бездіяльність старшого групи прокурорів – процесуального керівника у кримінальному провадженні полягає у невиконанні процесуальної дії – неприйнятті постанови про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Отже, фактично оскаржує бездіяльність прокурора, пов`язану із не вчиненням процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений, на думку заявника, КПК України строк (закрити кримінальне провадження із спливом строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру).
Матеріали досудового розслідування за фактом заволодіння невстановленими особами у співучасті з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, виділено в окреме кримінальне провадження № 52020000000000455 постановою прокурора від 20.07.2020 із кримінального провадження № 12020000000000081 від 31.01.2020. 21.07.2020 у кримінальному провадженні № 52020000000000455 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
Відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 191, 366 КК України, які розслідуються на даний час детективами НАБУ у рамках кримінального провадження№ 52020000000000455, що виділені з матеріалів кримінального провадження № 12020000000000081 від 31.01.2020, які в свою чергу були виділені із кримінального провадження № 42017111200000823 від 04.12.2017 були внесені до ЄРДР 08.02.2019 та 05.04.2019. 
Частину 1 ст. 284 КПК України доповнено п. 10 як підставу закриття кримінального провадження (закінчення строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, після повідомлення особі про підозру), частини 1, 3 ст. 219 КПК України викладені в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII. Ці зміни набрали чинності 16.03.2018.
Пунктом 4 параграфу 2 розділу 4 вказаного Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII підпункти 19, 14 п. 7 параграфу 1 розділу 4 не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. У зв`язку із цим, вказані заявником норми застосовуються лише в кримінальних провадженнях, в межах яких розслідуються кримінальні правопорушення, відомості про які внесено до ЄРДР з 16.03.2018.
У кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020 здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, відомості про які були внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після 16.03.2018 - 08.02.2019 та 05.04.2019, а тому, за відсутності інших даних, є підстави вважати такими, що підлягають застосуванню в зазначеному кримінальному провадженні норми КПК України, які введені в дію пунктом 4 параграфу 2 розділу 4 вказаного Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII. 
Норма статті 303 КПК України дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише ту, що становить предмет судового контролю з визначеним законом строком вчинення процесуальних дій.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. 
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження. 
Питання закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування вирішуються виключно слідчим чи прокурором. 
Оскільки тривалість строку як "найкоротшого" не встановлено КПК України і це поняття є оціночним, слідча суддя дійшла висновку, що подана скарга не підпадає під випадки оскарження бездіяльності старшого групи прокурорів – процесуального керівника у кримінальному провадженні, що передбачена у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Визначений у ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого і прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному застосуванню не підлягає. З огляду на викладене, слідча суддя не має законних підстав для встановлення факту законності чи незаконності дій прокурора, обов`язковість яких не передбачена чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Окрім цього, постанова Верховного Суду від 12.12.2019, на яку посилається адвокат, в силу ст. 90 КПК України, не має преюдиційного значення для зазначеної судової справи та грунтується на інших положеннях КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи те, що заявник оскаржує бездіяльність старшого групи прокурорів – процесуального керівника у кримінальному провадженні, яка не підлягає оскарженню, слідча суддя дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги. 
Керуючись статтями 303, 304, 309, 372, 395 КПК України, слідча суддя,
П О С Т А Н О В И Л А :
У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого групи прокурорів – процесуального керівника у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк - відмовити. 
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя                  ОСОБА_1