ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 766/5993/17
адміністративне провадження № К/9901/41790/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018р. (судді - Потапчук В.О., Семенюк Г.В., Шляхтицький О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області АР Крим та м. Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення подання та інших необхідних документів з наступною передачею до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області для призначення йому пенсії за вислугу років;
зобов`язати Комісію з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області АРК та м. Севастополі оформити йому подання, розрахунок вислуги років, грошовий атестат, довідку про додаткові види грошового забезпечення, довідку про присвоєння спеціальних звань та інші необхідні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» для призначення пенсії за вислугу років та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу від 31.10.2016р. №47 о/с позивача звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника сектору оперативно розшукової роботи Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі у званні підполковника внутрішньої служби на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із скороченням штатів з 31.10.2016р. (том І а.с. 9)
Вислуга років на день звільнення становить 19 років 1 місяць 2 дні, у пільговому обчисленні 24 роки 1 місяць 7 днів.
13.03.2017р. позивач звернувся до Комісії з ліквідації Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі із заявою про підготування та направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призначення йому пенсії за вислугу років у пільговому обчисленні. (том І а.с. 11 - 12)
Листом від 24.03.2017р. №23/4-97 відповідач повідомив позивача про те, що станом на дату звільнення з органів ДКВС України його вислуга років у календарному обчисленні становить 19 років 1 місяць 2 дні, що є недостатньою підставою набуття права на пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону №2262-ХІІ. (том І а.с. 13 - 14)
28.03.2017р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. (том І а.с. 15 - 17)
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06.04.2017р. №37/В-99-1 позивачу роз`яснено, що право на пенсію в силу вимог статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» мають військовослужбовці, якщо вони звільнені з військової служби з 01.10.2016р. по 30.09.2017р. і на день звільнення мають 23 календарних роки і більше. (том І а.с. 36)
Крім того роз`яснено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007р. заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію відповідно до зазначеного Закону, подаються цими особами до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи, міністерства чи відомства, з якого особа була звільнена зі служби.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України підлягає зарахуванню на пільгових умовах повністю відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» від 17.07.1992р. №393.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2017р. позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 155 КАС України у зв`язку з поданням позивачем клопотання про відкликання в цій частині позовної заяви.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2017р. позов задоволено.
Визнано бездіяльність Комісії з ліквідації Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області АР Крим та м. Севастополі щодо не оформлення подання та інших необхідних документів з послідуючою передачею до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років протиправною.
Зобов`язано Комісію з ліквідації Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області АР Крим та м. Севастополі оформити позивачу подання, розрахунок вислуги років, грошовий атестат, довідку про додаткові види грошового забезпечення, довідку про присвоєння спеціальних звань та інші необхідні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» для призначення пенсії за вислугу років та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018р. скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що період служби підлягає зарахуванню на пільгових умовах, оскільки право на пенсію за вислугу років не ставиться в залежність від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги і пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсії згідно п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ, а не при призначенні розміру такої пенсії.
Крім того, суд виходив з того, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про наявність чи відсутність у особи права на пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та приймати рішення про призначення чи відмову у призначенні цим особам даної пенсії, а на Комісію з ліквідації Управління Державної пенітенціарної служби в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі лише покладені функції із забезпечення підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів та надання особам, що звернулися за призначенням пенсії допомоги в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів, з огляду на що його відмова у направленні документів позивача є протиправною.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки на день його звільнення вислуга років у календарному обчисленні складала 19 років 1 місяць 2 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за високу років.
При цьому апеляційний суд виходив з того, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначному Законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Крім того, апеляційний суд виходив з того, що приписи пункту 3 Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 суперечать приписам пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992р. №2262 та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а тому застосуванню підлягає саме Закон №2262, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 9 КАС України він має вищу юридичну силу.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився позивач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судом апеляційної інстанції не застосовано норми спеціального законодавства - ч. 4 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», ст. 171 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, які мають бути застосовані до спірних правовідносин і з яких випливає, що пільгова вислуга років враховується саме при призначенні пенсії на підставі п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ, а не при визначенні розміру такої пенсії.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2016р. по 30.09.2017р. і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
Згідно пунктів «б», «в» статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Згідно частини 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
За змістом статті 171 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».
Відповідно до абзацу 2 пункту «г» частини 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Відповідно до частин 3, 4 статті 23 цього Закону пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.
Вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021р. дійшов наступного висновку: «……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…….».
У справі №480/4241/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
У справі, яка розглядається судами попередніх інстанцій встановлено, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 23 календарних років, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.
За таких обставин, враховуючи висновки Верховного Суду у справах №805/3923/18-а, №480/4241/18 суд першої інстанції обгрунтовано прийняв рішення про задоволення позову, яке апеляційним судом скасоване помилково.
Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
За таких обставин, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.
Керуючись статтями 345,   352, 356, 359 КАС України,
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018р. скасувати, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29.09.2017р. залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук