ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1099/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколл" до Управління Держпраці у Рівненській області, третя особа - Компанія "Екселленд Холдінгс ЛТД", про визнання протиправними та скасування постанови і припису в частині,-
ВСТАНОВИЛА :

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позову, просить суд
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу №РВ544/951/000537/ТД-ФС від 20 грудня 2018 року;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень № РВ544/951/АВ/П від 17 грудня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року у справі № 640/1099/18 позов задоволено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/1099/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року скасовано, а у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 14 травня 2020 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/1099/19 скасовано, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року залишено в силі в частині визнання протиправним та скасування припису Управління Держпраці у Рівненській області про усунення порушень від 17 грудня 2018 року №РВ544/951/АВ/П в частині необхідності укласти ТОВ "Еколл" трудові договори з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу від 20 грудня 2018 року №РВ544/951/000537/ТД-ФС в розмірі 1 898 730, 00 грн., в іншій частині - відправлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що між 21 фізичною особою та Компанією "Екселленд Холдінгс ЛТД" укладено уніфіковані контракти, відповідно до п. 1.1 яких відповідно до умов цього контракту роботодавець приймає працівника на роботу для зайняття посади оператора телефонних дзвінків, а працівник зобов`язується особисто виконувати роботу у відповідності до умов контракту, правил внутрішнього трудового розпорядку та посадових інструкцій роботодавця. Наголосив, що фізичні особи, які за договором надання послуг по аутсорсингу та аутстафінгу персоналу в ТОВ "Еколл" перебували у трудових відносинах з Компанією "Екселленд Холдінгс ЛТД". Зауважив на безпідставності включення осіб ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до оскаржуваного припису.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно витягу з переліку суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, у вказаних переліках не значиться Компанія «Екселленд Холлдінгс ЛТД».
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому вказує, що відносини, які виникають внаслідок договору про надання послуг, не є тотожними з трудовими правовідносинами, а укладення договору про надання послуг не свідчить про наявність трудових відносин між замовником та наданими виконавцем фізичними особами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 22 листопада 2018 року № 1382 (т. 2 а.с. 32) та направлення на проведення інспекційного відвідування від 22 листопада 2018 року № 1203-Н/09-27 (т. 2 а.с. 33) уповноваженими представниками відповідача проведено інспекційне відвідування ТОВ «Еколл» з питань додержання законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення та акт від 28 листопада 2018 року № РВ544/951/АВ (т. 1 а.с. 38-44), в якому зафіксовано порушення позивачем частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), а саме, що 44 фізичні особи допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі висновків зазначеного акта відповідачем винесено припис від 17 грудня 2018 року № РВ544/951/АВ/П про усунення виявлених порушень (т. 1 а.с. 52-54).
Як вбачається з матеріалів справи, 20 грудня 2018 року відповідачем винесено постанову № РВ544/951/000537/ТД-ФС (т. 1 а.с. 35-37) про накладення на ТОВ «Еколл» штрафу за порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України (за допуск до роботи 38-ми фізичних осіб без належного оформлення трудових правовідносин) у розмірі 4 244 220, 00 грн.
Поряд з викладеним суд встановив, що 22 жовтня 2018 року між позивачем та Компанією "Екселленд Холдінгс ЛТД" укладено договір про надання послуг аутсорсингу та аутстаффінгу персоналу (т. 1 а.с. 66-75), відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є надання компанією за плату послуг з надання працівників замовнику для участі у виробничому процесі, управлінні виробництвом або для виконання інших функцій, пов`язаних з реалізацією послуг замовника, на умовах і протягом терміну дії цього договору.
Якщо інше не встановлено в заявках-листах замовника, відповідно до п. 1.2 договору, працівники компанії надаються замовнику для надання інформаційних та/або консультаційних послуг, в тому числі: прийом та адміністрування вихідних дзвінків; проведення тренінгів та навчання телеконсультантів; ведення та складання звітності у роботі групи телеконсультантів; організація та контроль групи телеконсультантів; участь у підготовці та проведення семінарів і тренінгів (пп. 1.1.1 п. 1.1 договору).
Згідно з п. 1.3 договору сторони погодили, що під термінами співробітники/працівники/персонал компанії у цьому договорі розуміються фізичні особи, громадяни або не громадяни України, залучені за трудовими або цивільно-правовими договорами, відносини з якими регулюються відповідно до законодавства країни реєстрації компанії. Замовник не вступає в жодні правовідносини з такими співробітниками/працівниками/персоналом компанії та не оформлює з ними жодних документів, так як їх роботодавцем/замовником послуг є компанія.
Послуга з надання компанією персоналу включає в себе, зокрема, зарахування до штату компанії та оформлення трудових відносин з співробітниками замовника або укладання з ними цивільно-правових договорів (п. 1.4 договору).
Водночас, відповідно до п. 3.1 договору замовник не пізніше ніж через 3 (три) робочих дня після підписання цього договору обома сторонами, надсилає засобами електронної пошти до компанії заявку на надання персоналу, в які замовник зобов`язаний вказати кількість необхідного йому персоналу, вимоги до такого персоналу, послуги, що мають ним надаватись, місце надання послуг, а також максимальний строк договору по кожному працівнику.
З наявного в матеріалах справи додатку - заявка № 1 до договору (т. 1 а.с. 76) вбачається, що позивач замовив з 01 листопада 2018 року на 3 місяці у компанії наступний персонал для виконання роботи у м. Рівному: 17 одиниць для прийому та адміністрування вхідних дзвінків, 25 одиниць для здійснення та адміністрування вихідних дзвінків, з зазначенням відповідних навичок, вмінь та рекомендацій.
Відповідно до додатку № 1 до додатку-заявки № 1 до договору (т. 1 а.с. 77) Компанією "Екселленд Холдінгс ЛТД" надано позивачу перелік осіб, направлених відповідно до вказаного договору, а саме: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , усього 21 особа.
На підставі встановлених вище обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, оскільки з матеріалів справи вбачається прийняття відповідачем припису та постанови, які не відповідають наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне. 
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, поняття «аутстафінгу» в законодавстві України не закріплене, проте норми, визначені ст. 39 Закону України «Про зайнятість населення», що регулюють правовідносини, які виникають під час провадження діяльності суб`єктів господарювання, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, є тотожними правовій природі договору аутстафінгу.
Згідно з пп. 14.1.183 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України послуга з надання персоналу - господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.
Відповідно до ч. 1 статті 36 Закону України «Про зайнятість населення» діяльність суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та інших суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, регулюється цим Законом та іншими законодавчими актами України.
Згідно з ч. 3 статті 36 Закону України «Про зайнятість населення» перелік суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, формується та ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
За приписами п. 1 ч. 1 статті 39 Закону України «Про зайнятість населення» діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.
У п. 3 ч. 1 статті 39 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що суб`єкти господарювання - роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкової організації і зобов`язані:
1) укласти договір з роботодавцем про застосування праці працівника;
2) виплачувати працівникові заробітну плату в розмірі, не нижчому, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом, та заробітної плати, яку отримує працівник у роботодавця за виконання такої ж роботи;
3) забезпечувати працівнику час роботи та відпочинку на умовах, визначених для працівників роботодавця, що передбачено умовами колективного договору та правилами внутрішнього трудового розпорядку;
4) нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь працівника;
5) не перешкоджати укладенню трудового договору між працівником та роботодавцем, у якого виконувалися ним роботи.
Наведеними нормами законодавства встановлено, що юридична особа, яка здійснює наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, повинна укласти з такими працівниками трудові договори.
Як вбачається з матеріалів справи, між вказаними вище 21 фізичною особою та Компанією «Екселленд Холдінгс ЛТД» укладено уніфіковані контракти (т. 3 а.с. 117-194), відповідно до п. 1.1 яких відповідно до умов цього контракту роботодавець приймає працівника на роботу для зайняття посади оператора телефонних дзвінків, а працівник зобов`язується особисто виконувати роботу у відповідності до умов контракту, правил внутрішнього трудового розпорядку та посадових інструкцій роботодавця.
Робота, яка виконується працівником за цим контрактом, буде вимагати направлення працівника в службові відрядження за попереднім узгодженням із працівником (п. 1.2).
Згідно з пп. 1.3.3 п. 1.3 вказаних контрактів працівник може залучатись роботодавцем для надання послуг передбачених п. 2.2 цього контракту на користь іншої третьої особи (аутсорсинг та/або аутстафінг).
При цьому, Компанією «Екселленд Холдінгс ЛТД», для дотримання норм законодавства України, прийнято накази по цим особам щодо призначення їх на посади операторів телефонних дзвінків, копії яких також наявні в матеріалах справи.
Таким чином, судом встановлено наявність трудових договорів між Компанією «Екселленд Холдінгс ЛТД» та вказаними фізичними особами, а також наявність належним чином оформлених наказів Компанії «Екселленд Холдінгс ЛТД» про прийняття їх на роботу, що підтверджує, що фізичні особи, які за договором надання послуг по аутсорсингу та аутстафінгу персоналу в ТОВ «Еколл» перебували у трудових відносинах з Компанією «Екселленд Холдінгс ЛТД».
Разом з тим, адресою надання послуги означеними особами за договором про надання послуг аутсорсингу та аутстафінгу є м. Рівне, як визначено у додатку-заявці.
У контексті наведеного, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що посилання відповідача на відсутність Компанії «Екселленд Холдінгс ЛТД» в переліку суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, не можуть свідчити про недотримання трудового законодавства позивачем, оскільки, як зазначено у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у даній справі, ключовим питанням для правильного вирішення спору в цій частині є встановлення саме факту перебування у трудових відносинах фізичних осіб з Компанією «Екселленд Холдінгс ЛТД». Це є визначальною ознакою для вирішення того, чи дійсно відбулось допущення Товариством з обмеженою відповідальністю «Еколл» фізичних осіб до роботи без укладання трудового договору.
Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що безпідставність включення осіб ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до оскаржуваного припису підтверджується тим, що вказані особи не фігурують у спірній постанові. Поряд з цим, в акті інспекційного відвідування відповідач спочатку визначив порушення стосовно 44 осіб, в приписі вже зазначив 40 осіб, а у постанові залишилось 38 осіб, у тому числі невідома позивачу ОСОБА_40 .
Стосовно зазначення в акті інспекційного відвідування, приписі та у постанові про накладення штрафу неоформленого працівника ОСОБА_41 , тоді як у додатку № 1 до договору про надання послуг по аутсорсингу та аутстафінгу персоналу від 22 жовтня 2018 року зазначено таку особу як ОСОБА_21 , на переконання колегія суддів, суд першої інстанції вірно розцінив вказане як описку, замість ОСОБА_21 вказано ОСОБА_41 .
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування припису Управління Держпраці у Рівненській області про усунення порушень від 17 грудня 2018 року № РВ544/951/АВ/П в частині необхідності укласти ТОВ «Еколл» трудові договори з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_40 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_17 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_42 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу від 20 грудня 2018 року № РВ544/951/000537/ТД-ФС у розмірі 2    345    490 грн.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова

Судді                                                                                           Є.О. Сорочко 
                                                                                          
                                                                                                    І.В. Федотов