ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/1571/18
адміністративне провадження № К/9901/30717/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                    Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Жука А.В., 
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 (головуючий суддя - О.О. Беспалов, судді - А.Б. Парінов, В.Ю. Ключкович)
у справі №  826/1571/18
за позовом ОСОБА_1 
до Кабінету Міністрів України,
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні                  відповідача - Міністерство юстиції України, 
треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
про визнання незаконними та нечинними постанов, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив:
- визнати незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 20.12.2017 № 1049 в частині підпункту 11 пункту 1 частини другої змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 465;
- визнати незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 20.12.2017 № 1049 в частині пункту 1 частини другої змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 465, що включає посилання на підпункт 11.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
3. Позивач оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку. 
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2019 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 залишено без задоволення.
5. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 відмовлено.  
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. Не погоджуючись із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, передати справу для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.  
8. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує, що оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам, оскільки вказує на те, що недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, станом на 03.10.2019 не усунуті , однак ще 26.09.2019 судом апеляційної інстанції було вчасно отримані усунуті недоліки, однак з незрозумілих позивачу причин не були досліджені та встановлені.   
Позиція інших учасників справи
9. Інші учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалися, що відповідно до положень частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції. 
Рух касаційної скарги
10. Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції. 
11. Ухвалами Верховного Суду від 23.04.2020, від 28.10.2020, від 15.01.2021, від 19.03.2021 витребовувались матеріали адміністративної справи № 826/1571/18. 
12. Ухвалою Верховного Суду від 09.04.2021 адміністративну справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження. 
Оцінка Верховного Суду
13. Статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.
14. Частиною другою статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
15. Відповідно до частин першої-третьої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
16. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України).
17. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
18. З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку із невідповідністю апеляційної скарги позивача вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2019 така залишена без руху з наданням апелянту строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали шляхом долучення документа про сплату судового збору, копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних підстав для такого поновлення або доказів, що строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено.
19. Відповідно до супровідного листа вказану ухвалу направлено на адресу позивача 06.09.2019 та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано представником 13.09.2019.
20. 23.09.2019, тобто в межах строку, наданого ухвалою від 06.09.2019, позивачем надіслано до суду апеляційної інстанції супровідним листом квитанцію про сплату судового збору, апеляційну скаргу в 21 примірнику та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження (т. 2, а.с. 231-243).  
21. Приймаючи оскаржувану ухвалу від 03.10.2019 суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху представником апелянта отримано 13.09.2019, натомість, станом на 03.10.2019 (з урахуванням строків на пересилання поштової кореспонденції) недоліки апеляційної скарги належним чином не усунуто. А тому на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовив апелянту у відкритті апеляційного провадження, з огляду на те, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна вважати поважними. 
22. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
23. Статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги до змісту ухвали, пунктами 2,3 частини першої якої визначено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.  
24. На переконання суду касаційної інстанції оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вказаним вимогам процесуального закону, оскільки зі змісту ухвали неможливо встановити чи взагалі судом апеляційної інстанції досліджувались документи, надані позивачем на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, чи надавалася судом оцінка цим документам, а якщо і надавалася, то з яких мотивів суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення позивачем до суду апеляційної інстанції. 
25. З урахуванням викладеного Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення цим судом незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у даній адміністративній справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
26. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
27. За таких обставин судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 у справі                  № 826/1571/18 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Шостого апеляційного адміністративного суду.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук                                                                                                                                            
                                                                      Н.М. Мартинюк