УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 травня 2021 року
м. Київ
Справа № 348/1550/19
Провадження № 51-2295cк21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні проступку, передбаченого 
ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді арешту 
на строк 2 місяці.
Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. 
Ухвалено стягнути із ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 5000 грн
у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року відмовлено представнику потерпілої ОСОБА_4 — адвокату ОСОБА_5 
у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2021 року та повернуто апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник потерпілої посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги та не дав належної оцінки його доводам про те, що повний текст вироку отриманий засобами поштового зв`язку лише 25 лютого 2021 року. Представник потерпілої вважає, що вказана причина є поважною, оскільки вони унеможливлювала своєчасне оскарження судового рішення 
у визначений законом строк.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додану до неї копію ухвали апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України 
(далі – КПК) апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру – протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК, також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно 
з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Як убачається з касаційної скарги та копії оскаржуваного судового рішення, вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 
2021 року стосовно ОСОБА_6  було оголошено в присутності представника потерпілої, після чого копія вищевказаного вироку була отримана засобами поштового зв`язку 25 лютого 2021 року.
На вказаний вирок місцевого суду 24 березня 2021 року через відділення поштового зв`язку представник потерпілої подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити строк апеляційного оскарження у зв`язку з тим, що копію оскаржуваного вироку було отримано засобами поштового зв`язку лише 25 лютого 2021 року, 
а тому, на його думку, строк апеляційного оскарження повинен рахуватися саме 
з цієї дати.
Відмовляючи у поновленні строку на оскарження апеляційний суд зазначив про те, що апеляційна скарга представника потерпілої – адвоката ОСОБА_5 направлена до суду поштовим зв`язком 24 березня 2021 року, тобто поза межами строку апеляційного оскарження і в своїй заяві про поновлення строку представник потерпілої не вказує, які обставини завадили йому подати апеляційну скаргу після отримання ним 25 лютого 2021 року копії судового рішення у встановлені законом строки. 
Отже, за наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказаний факт не є обставиною, яка б унеможливлювала оскарження судового рішення протягом передбаченого законом процесуального строку, вказавши, що для особи, яка була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, закон не пов`язує початок перебігу строку на його оскарження з будь-якою іншою датою ніж день його проголошення, окрім для особи, яка перебуває під вартою.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного суду про те, що суд першої інстанції виконав необхідні вимоги закону щодо забезпечення права представника потерпілої – адвоката ОСОБА_5 на оскарження судового рішення і він мав реальну можливість оскаржити вирок суду протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.
Враховуючи зазначене, а також те, що у судовому засіданні під час розгляду справи та оголошення вироку в суді першої інстанції був присутній представник потерпілої ОСОБА_5 , причини пропуску строку на апеляційне оскарження, 
які викладені у касаційній скарзі представника потерпілої, колегія суддів не вважає поважними.
Водночас, поновлення строку оскарження судового рішення за відсутності для цього обґрунтованих підстав є протиправним, оскільки порушує не тільки вимоги чинного кримінального процесуального закону, але й принцип правової визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод).
Зважаючи на вищевикладене істотних порушень вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом не допущено, а ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд 
 
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                        ОСОБА_3