ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова 
Іменем України 

05 травня 2021 року      
м. Харків

Справа № 642/1701/20      
Провадження № 22-ц/818/341/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Пилипчук Н.П. ,
суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:
позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» (правонаступник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»),
відповідач:  ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (правонаступник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року, ухвалене суддею Ольховським Є.Б., -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» (правонаступник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позову зазначає, що 04 червня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», який є правонаступником ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», та ТОВ «Компанія Балекс» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №158693а8хм, відповідно до умов якого було застраховано ТЗ BMW, д.н.з. НОМЕР_1 . 02 серпня 2018 року за адресою м. Харків, пр. Московський, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Сума страхового відшкодування склала 570 182,09 грн., яку вони сплатили власнику застрахованого т.з. BMW, д.н.з. НОМЕР_1 . Враховуючи, що відповідальність відповідача по справі була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», останнє в межах ліміту в порядку регресу виплатив позивачу 100 000 грн. страхового відшкодування.

Просить суд стягнути з відповідача 470 182,09 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір у розмірі 7052,73 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року позов ПАТ «Страхова компанія «Аркс» (правонаступник ПАТ «Страхова компанія «Аха Страхування») – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у вигляді страхового відшкодування у розмірі 235 091 (двісті тридцять п`ять тисяч дев`яноста одна) грн. 05 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3526,37грн.
В задоволенні інших вимог – відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановою суду від 08 лютого 2019 року вини кожного учасника справи не встановлено.
Зазначає, що докази, які необхідні для ухвалення законного та обгрунтованого рішення знаходяться в матеріалах адміністративної справи №643/11879/18. Вважає, що ступінь вини учасників ДТП визначена судом без урахування висновків експертизи.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки має місце обопільна вина обох водії транспортних засобів, розмір відшкодування спричиненої відповідачем ОСОБА_1 шкоди автомобілю BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 становитиме 50%, тобто 235 091,05грн.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 02 серпня 2018 року о 15 годині 40 хвилин в м. Харкові водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , по проспекту Московському, 65, при зміні напрямку руху (маневр ліворуч) не впевнився, що це буде безпечно, здійснив розворот з відповідного крайнього положення, що призвело до зіткнення з транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушив п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року провадження у справі у відношенні ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала чинності 19 лютого 2019 року.

Між тим, в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддею Московського районного суду м. Харкова призначалася судова-автотехнічна експертиза. 

Так, згідно висновку комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису №22769/24681 від 30 листопада 2018 року встановлено наступне. Час, який сплинув з моменту початку та подальшої зміни напрямку руху автомобіля MitsubishiLancer до моменту зіткнення з автомобілем BMW X5, складає близько 2,7 сек. В даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Lancer повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 ПДР України, технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем BMW для водія автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 10.1 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В Даній ДТП дії водія Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникнення даної ДТП. Враховуючи наданий на дослідження відеозапис та пояснення водія ОСОБА_1 про швидкість руху автомобілю BMW X5 перед ДТП 70 км/год, в даній ДТП водій автомобілю BMW X5 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9-б ПДР України, останній мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Mitsubishi, шляхом виконання п.п.12.3, 12.4, 12.9-б ПДР України, для чого в останнього не було перешкод технічного характеру. Дії водія BMW X5 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.12.3, 12.4, 12.9-б ПДР України та знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Положенням частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Компанія Балекс», була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується копією договору добровільного страхування наземного транспорту №158693а8хм від 04 червня 2018 року.

Позивач по справі, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», є правонаступником АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», що підтверджується відповіддю на запит в.о. начальника Головного управління статистики у м.Києві та витягом зі статуту ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (а.с.53, 54)

02 серпня 2018 року водій BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Компанія Балекс», повідомив АТ «СК «АХА Страхування» про настання події, що має ознаки страхового випадку та надав заяву на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2404961 від 31 серпня 2018 року, страхового акту №АХА2413198 від 02 жовтня 2018 року та умов Договору страхування №158693а8хм від 04 червня 2018 року, розмір страхового відшкодування автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , склав 570 182,09 грн., яке АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Вказана сума страхового відшкодування сплачена позивачем на користь власника застрахованого автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ «Компанія Балекс», за реквізитами, визначеними в повідомленні про настанні події, що має ознаки страхового випадку, що підтверджується платіжним дорученням №490 746 від 03 вересня 2018 року на суму 562 419,77грн., та платіжним дорученням №502 175 від 03 жовтня 2018 року на суму 7762,32 грн.

Згідно вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вказана норма закону кореспондується із положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу MitsubishiLancer, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Перша» згідно полісу №АМ/2671491.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи власник автомобіля MitsubishiLancer, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «СК «Перша» згідно полісу №АМ/2671491

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить – 100 000грн., що у свою чергу є більшим за суму страхового відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що 15 лютого 2019 позивач звернувся до ПрАТ «СК Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

22 травня 2019 року ПрАТ «СК «Перша» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в межах ліміту згідно полісу у розмірі 100 000 грн.

Таким чином, невиплачена сума страхового відшкодування складає 470 182,09 грн.

Колегія суддів з урахуванням вимог ст.1188 ЦК України, та висновку судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису №22769/24681 від 30 листопада 2018 року, 

вважає доцільним визначити частку вини водія транспортного засобу BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 50%, враховуючи те, що ДТП сталося внаслідок невиконання останнім вимог п.п.12.3, 12.4, 12.9-б ПДР України, та визначити частку вини водія транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 50%, враховуючи те, що ДТП сталося внаслідок невиконання останнім 10.1 ПДР України.

Водії мали можливість уникнути ДТП, виконавши вказані правила дорожнього руху, проте не виконали. Вказані порушення призвели до настання ДТП.

Посилання відповідача на те, що оскільки провадження у справі про притягнення його адміністративної відповідальності закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутні правові підстави щодо стягнення з нього шкоди, колегією суддів не приймаються, оскільки вказана обставина не спростовує факту наявності вини особи. Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові ВСУ у справі №910/18319/16 від 07 лютого 2018 року.

Крім того, не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не можу бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. (постанова ВСУ №927/623/18 від 16 квітня 2019 року).

З урахування обставин ДТП, враховуючи не лише кількість порушень вчинених кожним із учасників ДТП, а й їх важкість, колегія суддів вважає вірним висновок суду про те, що водії винні у ДТП однаковою мірою, тому на ОСОБА_1 покладається обов`язок відшкодувати 1/2 частину збитків, спричинених в результаті ДТП власнику транспортного засобу BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 .

Визначаючи суму стягнення суд першої інстанції 100 000грн., які були відшкодовані ПрАТ «СК «Перша» відрахував від загального розміру шкоди, в той час, як цю суму, яка є відшкодуванням за шкоду спричинену з вини ОСОБА_1 , слід відрахувати від тієї частини шкоди, яка припадає на його частку.

Отже, з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 185 091,04грн. (570 182,09грн. (сума страхової виплати) / 2= 285 091,04грн. – 100 000грн. (виплата страхового відшкодування згідно полісу)

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду в частині суми страхового відшкодування підлягає зміні.

Згідно ч1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, що ПАТ «СК «Аркс» (правонаступкниом якого є ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») при поданні позовної заяви сплачено 7 052,73грн. судового збору.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 776,44грн. (470 182,09грн. – заявлені позовні вимоги : 185 091,04грн. задоволені позовні вимоги = 2,5402 частина задоволених вимог; 7 052,73грн. : 2,5402 = 2 776,44грн.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 5 289грн.

Таким чином, з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 207грн. (470 182,09грн. заявлені позовні вимоги : 285 091,05грн. вимоги у задоволенні яких позивачеві відмовлено = 1,6492 частина вимог в задоволенні яких відмовлено; 5 289грн. : 1,6492 = 3 207грн.).

Отже, різниця судового збору складає 430,56грн. = (3 207грн. – 2 776,44грн.), яка підлягає стягненню з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 – задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року – в частині суми страхового відшкодування – змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (правонаступник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») (юридична адреса: вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, код ЄДОПОУ 20474912) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у вигляді страхового відшкодування в розмірі 185 091,04грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`яносто одну гривню 04коп.).

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (правонаступник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») (юридична адреса: вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, код ЄДОПОУ 20474912) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 430,56грн. (чотириста тридцять гривень 56коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                                                                Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                                                       С.С. Кругова

                                                                                                                О.Ю. Тичкова