ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  923/378/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВІК",
арбітражний керуючий, ліквідатор - Котенко Д.С.,
арбітражний керуючий - Акопян Г.Г., особисто (посв. №1973 від 18.07.2019)
кредитор - ОСОБА_1 ,
кредитор - ОСОБА_2 ,
представник кредитора - адвокат Верещака О.М. (ордер ВТ№1009487 від 15.02.21)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_2 
на ухвалу Господарського суду Херсонської області
від 16.07.2020
у складі судді: Закуріна М.К.,
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 10.11.2020 
у складі колегії суддів:
Філінюка І.Г. - головуючий, судді Бєляновського В.В., судді Поліщук Л.В.

у справі за заявою
ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВІК"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.05.2017 порушено справу про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Борисенка О.М.

1.1. Ухвалою 07.09.2017 місцевий суд усунув арбітражного керуючого Борисенка О.М. від виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Фірма "ВІК", призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Дудкіна Р. А.

1.2. Постановою 19.03.2019 місцевий суд припинив процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВІК" (далі - ТОВ "Фірма "ВІК", боржник) та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Дудкіна Р. А.; визнав ТОВ "Фірма "ВІК" банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; призначив арбітражного керуючого Акопяна Г. Г. ліквідатором банкрута (далі - арбітражний керуючий Акопян Г.Г., ліквідатор).

2. Ухвалою 14.12.2017 Господарський суд Херсонської області затвердив реєстр вимог кредиторів, визнав вимоги кредиторів та наступний порядок їх задоволення: 
- Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на суму 135 084, 05 грн, у тому числі 29 857, 07 грн вимоги третьої черги; 105 226,98 грн - вимоги шостої черги;
- ОСОБА_1 на суму 2 037 204, 17 грн, у тому числі 2 017 781, 50 грн вимоги четвертої черги, 19 422, 67 грн - вимоги шостої черги;
- ОСОБА_2 , на суму 2 179 291, 86 грн, у тому числі: 2 157 350, 69 грн вимоги четвертої черги, 21941,17 грн. - вимоги шостої черги;
- ОСОБА_3 на суму 18 664, 72 грн - вимоги шостої черги;
- ОСОБА_4 на суму 18 664, 72 грн - вимоги шостої черги;
- ОСОБА_5 на суму 9 332, 36 грн - вимоги шостої черги;
- ОСОБА_6 на суму 7 476, 20 грн - вимоги шостої черги;
- ОСОБА_7 на загальну суму 2 265 375, 36 грн - вимоги четвертої черги.
В іншій частині грошові вимоги кредиторів відхилено.

3. Ухвалою 10.01.2019 місцевий суд задовольнив заяву кредитора ОСОБА_7 про перегляд судового рішення (ухвали) від 14.12.2017 про затвердження реєстру вимог кредиторів. 
Змінив зазначену ухвалу в частині визнання вимог кредитора ОСОБА_7 на загальну суму 2  265  375,36 грн, виклавши в цій частині ухвалу в іншій редакції: "визнати вимоги кредитора ОСОБА_7 на загальну суму 11  143  101,78 грн з віднесенням їх до четвертої черги задоволення."
В іншій частині ухвала від 14.12.2017 залишена місцевим судом без змін (том 8, а. с. 40 - 42).

Короткий зміст вимог заявника

4. 03.03.2020 від арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. надійшла заява про перегляд ухвали Господарського суду Херсонської області від 10.01.2019 за нововиявленими обставинами (том 15, а. с. 20 - 22).

4.1. В обґрунтування вимог ліквідатор боржника зазначив у заяві, що ТОВ "Сваор Груп" під торговою маркою "Бізнес Пошта" (далі - кур`єрська служба доставки "Бізнес Пошта") 02.07.2018 не здійснювала доставку документів або іншого вантажу по місту Херсон Херсонської області в державі Україна; не вчиняла дії з кур`єрської доставки згідно з накладною № 18747, де відправником вказано ОСОБА_7 , а отримувачем Господарський суд Херсонської області; не здійснювала будь-яку доставку за номером накладної № 18747; опис вкладення у цінний лист, який додається до накладної № 18747, не перевірявся та не оформлювався; оплата за кур`єрську доставку пошти на суму 130 грн відповідно до квитанції № 100108 від 02.07.2018, яка додається до накладної № 18747 не приймалась, а кур`єрська служба доставки "Бізнес Пошта" не використовує печатку ПП "Метеор плюс" (код ЄДРПОУ: 37960192), відбиток якої проставлено на накладній № 18747, описі вкладення у цінний лист та квитанції №100108 від 02.07.2018, не має та 02.07.2018 не мала службових, партнерських, договірних чи будь-яких інших відносин з ПП "Метеор плюс".

5. За таких обставин, на думку заявника, ОСОБА_7 пропущений відповідний процесуальний строк на подання зазначеної заяви, а зазначені обставини є істотними, оскільки не були відомі суду при розгляді справи, тому вони є нововиявленими щодо винесеної місцевим судом 10.01.2019 ухвали.

Розгляд справи місцевим судом та прийняте ним рішення

6. Ухвалою 16.07.2020 Господарський суд Херсонської області відмовив у задоволенні заяви арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про перегляд ухвали від 10.01.2019 за нововиявленими обставинами (том 18, а. с. 48 - 52).

6.1. Місцевий суд встановив, що відповідно до відмітки про надходження заява кредитора ОСОБА_7 про перегляд ухвали від 14.12.2017 до Господарського суду Херсонської області зареєстрована канцелярією суду за вх. №1701/18 від 29.08.2018, ухвалою від 03.09.2018 зазначена заява залишена без руху у зв`язку з ненаданням доказів дотримання встановленого законом строку для подачі відповідної заяви, а ухвалою місцевого суду від 18.09.2018 прийнята судом до розгляду.

6.2. Місцевий суд дослідив зміст квитанції кур`єрської служби доставки "Бізнес пошта" № 18747 та зазначив, що в ній міститься інформація про дату відправки (02.07.2018) та відправника, прізвище експедитора та дату отримання поштового відправлення експедитором ( ОСОБА_8 , 02.07.2018), відтиск печатки ПП "Метеор Плюс", інформація про отримувача (Господарський суд Херсонської області) та дату отримання поштового відправлення судом (29.08.2018); та додаткова інформація ("заява про перегляд ухвали ГСХО від 14.12.2017 у справі № 923/378/17 за нововиявленими обставинами на 29 арк.").

6.3. Також місцевим судом встановлено, що відповідно до опису вкладення у цінний лист кур`єрською службою прийнято на доставку заяву про перегляд ухали за нововиявленими обставинами та постанову Одеського апеляційного господарського суду у справі №923/1453/14. За змістом опису в ньому наявна інформація про відправника, особу, яка перевірила відправлення, а також на описі наявний підпис особи, яка перевірила відправлення, та відбиток печатки ПП "Метеор плюс". 
Крім того, відповідно до квитанції №100108 від 02.07.2018, виданою ПП "Метеор плюс", кур`єрською службою за надання послуг з кур`єрської доставки пошти отримано 130 грн.

6.4. Місцевий суд зазначив, що обставини неоформлення ТОВ "СВАОР Груп" кур`єрської накладної №18747 від 02.07.2018 не є обставинами, які мають характер нововиявлених, оскільки на цій накладній має місце відбиток печатки ПП "Метеор плюс", а не ТОВ "СВАОР Груп", тому суд дійшов висновку про те, що функції кур`єрської доставки здійснені саме ПП "Метеор плюс". 
Суд зазначив, що лист ТОВ "СВАОР Груп" не є доказом, який би спростовував оформлення поштової квитанції іншим підприємством. Водночас, заявником не надано інших доказів, які б підтверджували наявність нововиявлених обставин.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення 

7. Постановою 10.11.2020 Південно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.07.2020 у справі №923/378/17, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення (том 22, а. с. 28 - 38).

7.1. Вирішуючи питання наявності нововиявлених обставин щодо дотримання кредитором ОСОБА_7 строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд погодився з висновками місцевого господарського суду та зазначив, що заявник не довів у порядку статей 74, 76-79 ГПК України, що такі докази об`єктивно не могли бути ним одержані (та представлені суду) на час розгляду справи під час розгляду заяви ОСОБА_7 . 
Також, апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про те, що лист ТОВ "СВАОР Груп" не є доказом, який би спростовував оформлення поштової квитанції іншим підприємством.

7.2. Апеляційний суд зазначив, що доводи заявника про наявність нововиявлених обставин для перегляду ухвали зводяться виключно до переоцінки доказів у справі, як таких що були оцінені судом, а зазначені у заяві арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. обставини є необґрунтованими і ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в ухвалі від 10.01.2019, яка залишена без змін постановою Південно західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019. Суд зауважив, що подані скаржником документи є новими доказами, за допомогою яких заявник має на меті переоцінити докази, яким вже була надана оцінка судом. 
Крім того, апеляційний суд зазначив, що аргументи скаржника щодо наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зводяться до помилкового ототожнення скаржником таких понять як "новий доказ" та "нововиявлена обставина" (як факт) та не можуть бути підставою для скасування оскарженого у справі судового рішення, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником положень статті 320 ГПК України.

7.3. Апеляційним судом не прийнято до уваги твердження скаржника щодо обставин вручення поштового відправлення через два місяці після його прийняття до відправлення, оскільки за приписами чинного ГПК України на заявника покладено обов`язок щодо вчасної здачі відповідної заяви. Разом з тим, заявник не повинен відповідати за дії пошти чи інших служб доставок щодо термінів вручення відповідних поштових відправлень. Також апеляційний суд не прийняв до уваги інші заперечення скаржника щодо пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки таким доводам надана правова оцінка апеляційним судом у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 у цій справі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ 

8. ОСОБА_2 14.12.2020 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.07.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 923/378/17 Господарського суду Херсонської області.

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/378/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.01.2021.

10. У зв`язку з обранням судді Катеринчук Л.Й. суддею Великої Палати Верховного Суду автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/378/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Васьковський О.В., Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021.

11. Ухвалою Верховного Суду від 05.02.2021 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху.

12. 22.02.2021 від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про усунення недоліків касаційної скарги разом з доказами сплати судового збору за її подання.

13. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/378/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Васьковський О.В., Білоус В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021.

14. Ухвалою 22.03.2021 Верховний Суд у зазначеному складі задовольнив клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження,
поновив ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження; 
відкрив касаційне провадження у справі №923/378/17 Господарського суду Херсонської області за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.07.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020; 
розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.07.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 призначив на 18.05.2021 о 11:30.

15. 09.04.2021 матеріали справи № 923/378/17 надійшли до Верховного Суду.

16. Від кредитора ОСОБА_7 27.04.2021 та від ліквідатора ТОВ "Фірма "ВІК" Котенка Д.С. 29.04.2021 надійшли відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в яких зазначені учасники провадження у справі про банкрутство просили відмовити скаржнику у задоволенні касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.07.2020 у цій справі.

17. В судове засідання 18.05.2021 з`явилися уповноважений представник скаржника, арбітражний керуючий Акопян Г.Г., які  і надали пояснення.

17.1. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (18.05.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги (в т. ч. про перерву чи відкладення розгляду справи), що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 18.05.2021.

17.2. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №908/2262/17 у визначену раніше дату та час.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

Доводи скаржника ( ОСОБА_2 )

18. Скаржник доводив, що суд апеляційної інстанції відхилив клопотання адвоката та провів перше судове засідання з розгляду апеляційної скарги кредитора ОСОБА_2 без участі скаржника, що відповідно до частини другої статті 311 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

18.1. Скаржник зауважив, що заява кредитора ОСОБА_7 про перегляд ухвали щодо затвердження реєстру кредиторів від 14.12.2017 надійшла до суду першої інстанції лише 29.08.2018, у зв`язку з чим кредитором ОСОБА_7 не дотримано порядок і строки на подання такої заяви, встановлених положеннями статті 321 ГПК України, тому, на підставі статті 118 ГПК України, така заява підлягає залишенню без розгляду.

18.2. На думку скаржника, наявні в матеріалах справи докази (лист "Бізнес пошти" від 25.02.2020 № 3; відомості в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, розміщеного на веб-сайті НКРЗІ; лист ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі від 23.03.2020 №1214/Арб/21-22-02-04-03) є належними, допустимими, достовірними та вірогідні відповідно до статей 76-79 ГПК України. Разом з тим, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не зазначає, з яких мотивів вище перелічені докази не відповідають положенням ГПК України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

19. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

20. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

21. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 18 - 18.2. описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 

22. Законодавцем у частині першій статті 320 ГПК України визначено можливість перегляду за нововиявленими обставинами рішень, постанов та ухвал господарського суду, якими закінчено розгляд справи, та ухвал у справах про банкрутство (неплатоспроможність), що підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в подальшому - Кодексом України з процедур банкрутства), що набрали законної сили. Вичерпний перелік підстав, які можуть вважатися нововиявленими, закріплено у частині другій статті 320 ГПК України, і такий перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

23. Отже, однією із процесуальних форм ініціювання перегляду судового рішення (ухвали, постанови, рішення) за нововиявленими обставинами, є подання особою, прав та інтересів якої стосується відповідне судове рішення, відповідної заяви із зазначенням конкретної підстави для перегляду судового рішення в порядку Глави 3 Розділу IV ГПК України відповідно до частини другої статті 320 ГПК України.

24. Водночас, визначення підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є обов`язком заявника і саме виходячи із зазначених ним у поданій в порядку статей 320-325 ГПК України заяві обставин, господарський суд надає оцінку заявленим підставам перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Суд не вправі самостійно визначати чи змінювати заявлені заявником підстави для перегляду судового рішення відповідно до Глави 3 Розділу IV ГПК України, так як протилежне суперечитиме принципу диспозитивності господарського судочинства, визначеному статтею 14 ГПК України.

25. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" зазначено: "принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. 
Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі … сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини" (пункт 34).

26. Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України, мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, з метою реалізації принципу верховенства права, складовою частиною якого є принцип юридичної визначеності.

Щодо суті касаційної скарги

27. Звертаючись з заявою про перегляд ухвали Господарського суду Херсонської області від 10.01.2019 у цій справі за нововиявленими обставинами, арбітражний керуючий звернув як на нововиявлену обставину увагу на те, що заява кредитора ОСОБА_7 щодо перегляду ухвали місцевого суду, якою був затверджений реєстр вимог кредиторів, не була направлена в межах строків, визначених процесуальним законодавством для подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження зазначеного, арбітражним керуючим було надано копію квитанції № 18747, запит вих № 2-01/(923/378/17)/3-76 від 10.02.2020 до кур`єрської служби доставки "Бізнес пошта" та відповідь на нього ТОВ "Сваор груп", яке діє під торговою маркою "Бізнес пошта".
Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що кур`єрську доставку поштового відправлення від заявника до місцевого суду здійснювала інша юридична особа, а саме ПП "Метеор плюс".
Так, суди попередніх інстанцій встановили, що на квитанції № 18747 проставлено печатку юридичної особи ПП "Метеор плюс", зазначено дату, прізвище та підпис уповноваженої особи, яка прийняла поштове відправлення.
Зазначені обставини були також встановлені Південним-західного апеляційного господарського суду під час оскарження в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Херсонської області від 10.01.2019 у справі №923/378/17 та їм надана відповідна оцінка у прийнятій за результатами апеляційного перегляду ухвалі від 08.04.2019. 
Прийнята апеляційним судом 08.04.2019 постанова не скасована та, відповідно до інформації, наявної у відкритому доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень, набрала законної сили 08.04.2019, тому, з урахуванням положень частини четвертої статті 75 ГПК України, встановлені в ній обставини не потребують доказування.  

28. Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника, викладені в пункті 18.1. описової частини цієї постанови з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, Єдиного державного реєстру судових рішень та встановлено судами попередніх інстанцій, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 рішення суду у справі № 923/1453/14 в частині відмови у стягненні вартості частки майна скасовано та стягнуто з ТОВ "Фірма "ВІК" на користь ОСОБА_7 5  000  512, 80 грн. 
Тобто, судове рішення, яке було покладене в основу судового рішення про визнання розміру грошових вимог кредитора ОСОБА_7 , було змінене та фактично встановлено, що розмір його частки складає не 1 480 790,09 грн., а 5 000 512, 80 грн. 
Водночас, оскільки таке рішення було прийняте лише 04.06.2018, то вбачається обґрунтованим висновок про те, що місцевий суд, розглядаючи вимоги кредитора               ТОВ "Фірма "Вік" ОСОБА_7 та затверджуючи реєстр вимог кредиторів у цій справі, не знав та не міг знати про наявність відповідного рішення у справі № 923/1453/14, тому ОСОБА_7 об`єктивно не міг звернутись до місцевого суду у цій справі з метою перегляду його кредиторських вимог за нововиявленими обставинами раніше за прийняття рішення у справі № 923/1453/14 (04.06.2018).

29. Верховний Суд зазначає, що доводи, викладені в пункті 18.2. описової частини цієї постанови, фактично зводяться до переоцінки доказів (лист "Бізнес пошти" від 25.02.2020 №3; відомості в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, розміщеного на веб-сайті НКРЗІ; лист ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі від 23.03.2020 №1214/Арб/21-22-02-04-03), наданих арбітражним керуючим до суду першої інстанції. 
Разом з тим, судами попередніх інстанцій досліджено зазначені докази та надано відповідну оцінку. Водночас, доводи скаржника зводяться до незгоди з висновками зазначених судів та до спонукання здійснення переоцінки судом касаційної інстанції, що суперечить положенням статті 300 ГПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

29.1. Посилання скаржника на наявну в матеріалах справи інформацію Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі про те, що ПП "Метеор плюс" не здійснює господарську діяльність, є необґрунтованим, оскільки, з урахуванням системного аналізу положень статті 1, 5 - 7, частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та Податкового кодексу України, зазначений орган не є уповноваженим органом щодо надання інформації про реєстрацію, зміну та припинення діяльності юридичних осіб. 
Також, скаржником не надано копії чи оригіналу рішення суду щодо визнання ПП "Метеор плюс" як боржника банкрутом та про його ліквідацію, в Єдиному державному реєстрі судових рішень така інформація також відсутня. 
Разом з тим, відповідно до інформації, наявної у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПП "Метеор плюс" (код ЄДРПОУ 37960192) не припинене, не перебуває в процесі припинення, інформація щодо відкритого провадження у справі про банкрутство зазначеної юридичної особи в зазначеному реєстрі відсутня.

30. Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника, зазначені в пункті 18 описової частини цієї постанови з огляду на таке.

30.1. Відповідно до положень частин першої, другої статті 197 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

30.2. Частиною п`ятою статті 197 ГПК України передбачено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

30.3. З матеріалів справи та зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ухвалою апеляційного суду від 28.09.2020 (повний текст ухвали апеляційного суду від 28.09.2020 також наявний у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень) було задоволено клопотання представника кредитора ТОВ ФІРМА "Вік" ОСОБА_2 - адвоката Верещака О. М., в якому представник скаржника просив забезпечити проведення судового засідання у справі № 923/378/17 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Отже, з урахуванням частини п`ятої статті 197 ГПК України, здійснюючи подання такої заяви, представник скаржника (який є адвокатом та кваліфікація якого за наявності відповідного дійсного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю презюмується) повинен був усвідомлювати наслідки та ризики, які може понести його клієнт, у випадку неможливості участі представника у відеоконференції поза межами приміщення суду.

31. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

32. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003 (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006 (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

32.1. Системний аналіз викладених в касаційній скарзі доводів ОСОБА_2 та встановлених судами обставин дають підстави для висновку про те, що доводи скаржника зводяться до спроби переглянути законне та обґрунтоване рішення місцевого суду (ухвала від 10.01.2019), яким було затверджено реєстр вимог кредиторів з урахуванням нововиявлених обставин, встановлених судовим рішенням у іншій справі.

32.2. Разом з тим, посилання скаржника в касаційній скарзі повторюють доводи відповідної заяви арбітражного керуючого Акопяна Г.Г про перегляд ухвали місцевого суду за нововиявленими обставинами та апеляційної скарги, яким була надана належна правова оцінка місцевим судом та судом апеляційної інстанції. Здійснивши системний аналіз прийнятих судами рішень, їх змісту щодо встановлених судами обставин та досліджених доказів, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду про те, що скаржник не спростував обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами, в порядку, передбаченому положенням статей 74, 76 - 77 ГПК України. 

32.3. Відтак, касаційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню, а рішення судів попередніх інстанцій не підлягають скасуванню, оскільки прийняті без порушень положень процесуального та матеріального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

34. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

35. Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_2 та залишення ухвали місцевого суду від 16.07.2020 та постанови апеляційного суду від 10.11.2020 у справі №923/378/17 - без змін.

Судові витрати 

36. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.07.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі №923/378/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          В.В. Білоус

                                                                                          О.В. Васьковський