Ухвала
 
02 червня 2021 року
місто Київ
 
справа № 749/322/19
провадження № 61-2593св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2019 року у складі судді Шаповал З. О. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Бобрової І. О., Мамонової О. Є.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з дня набрання чинності рішенням суду.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2019 року залишено без змін.
ОСОБА_2 із застосуванням засобів поштового зв`язку 04 лютого 2020 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив. 
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що касаційну скаргу у справі, що переглядається, подано 04 лютого 2020 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що Верховний Суд у складі колегії суддів не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 09 червня 2021 року.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                С. О. Погрібний
 
                                                                                                           І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                           В. В. Яремко