УХВАЛА

07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 808/894/16
адміністративне провадження № К/9901/10641/21
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №  808/894/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал - ЗАЗ» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Босал - ЗАЗ» звернулося  до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26  лютого 2016  року  № 0000221401 Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1108 663  грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 лютого 2016  року  №  0000231401 Головного управління ДФС у Запорізькій області в частині визначення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 588 678,71 грн,  у тому числі:  470943 грн за  основним боргом та 117735,71 грн  -  за штрафними санкціями.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 лютого 2016  року № 0005901702 Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.  Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 876,75 грн;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо неврахування у результатах планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014  року неправомірного завищення доходів на суму 768497,53 грн та не збільшення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на суму 768497,53 грн;
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08  липня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано ППР від 26 лютого 2016 року № 0000221401, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 110863 грн; № 0000231401 в частині визначення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 588    678,71 грн, у тому числі 470    943 грн за основним боргом та 117    735,71 грн за штрафними санкціями та №  0005901702, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 876,75 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 28 вересня 2020 року та від 28 січня 2021 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
26 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла втретє подана касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 808/894/16.
Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона фактично дублює зміст попередньої касаційної скарги, яка надійшла до Верховного Суду 11 січня 2021 року (провадження К/9901/995/21), та яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021  року.
Аналогічно попереднім касаційним скаргам, у поданій втретє касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, повторно зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд вже звертав увагу скаржника на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Крім того, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі, зокрема, пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
У поданій втретє касаційній скарзі скаржник повторно посилається на те, що оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018  року у справі № 820/320/17.
Водночас в ухвалі про повернення касаційної скарги від 28 вересня 2020 року (провадження К/9901/22740/20) Верховний Суд проаналізував постанову Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №820/320/17, яка, на думку відповідача, не врахована при ухваленні оскаржуваних судових рішень, та прийшов до висновку про відсутність подібності правовідносин у зазначених справах та у справі № 808/894/16, рішення в якій оскаржуються.
Втретє подана касаційна скарга так і не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом, додаткових обґрунтувань не містить. 
Касаційна скарга фактично дублює зміст тих касаційних скарг, які вже було повернуто Верховним Судом.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №  808/894/16 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               О.О. Шишов