Ухвала
22 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 200/17957/15-ц
провадження № 61-6295ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.,розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року Державна іпотечна установа звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задоволено, ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким заяву задоволено. 
Поновлено Державній іпотечній установі строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 200/17957/15-ц від 8 травня 2019 року до виконання.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи 2 102 грн у відшкодування судових витрат.
14 квітня 2021 року до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, в якій заявник просить скасувати зазначене судове рішення і залишити в силі ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року. 
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Отже, постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не входить до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України.  
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук