ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 квітня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 383/14/21
провадження № 22-ц/4809/699/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І., 

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи: 

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – Бобринецька центральна районна лікарня,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області (суддя Бондаренко В. В.) від 09 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та обставин справи
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Бобринецької центральної районної лікарні про визнання неналежним надання медичної допомоги та відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у 2016 році відповідач надав йому медичні послуги неналежної якості та заподіяв шкоду, що було встановлено рішенням суду. 
У червні 2018 році він знову звернувся до відповідача за медичною допомогою у зв`язку з отриманою травмою ноги, яка йому була надана. Одна він вважає, що у медичну документацію внесено неправдиву інформацію про його хворобу та потребу в лікуванні.
Позивач являється учасником бойових дій і має інвалідність. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на безоплатне санаторно-курортне лікування або компенсацію його вартості.
У липні 2020 року він звернувся до відповідача за направленням на реабілітацію та санаторно-курортне лікування, зокрема, у зв`язку з отриманою ним травмою у 2018 році, але, всупереч наведеним позивачем нормативним актам, лікар-хірург відмовив йому у клопотанні та не вніс до медичної документації необхідних записів. Таке ж порушення вчинив лікар-невролог, не зваживши на наявне у нього неврологічне захворювання.
Позивач стверджує, що його право на лікування та оздоровлення було порушено відповідачем, а також йому завдано моральну шкоду.
Короткий зміст судового рішення, яке оскаржується
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2021 року в позовну заяву ОСОБА_1 до Бобринецької центральної районної лікарні про визнання неналежною надання медичної допомоги та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.
Суд мотивував своє рішення тим, що недоліки позовної заяви, які були встановлені ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року та стали підставою для залишення позову без руху, позивачем належним чином не усунуто, а саме: не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема не зазначено дати та суті звернення до лікарів хірурга та невропатолога Бобринецької центральної районної лікарні із зазначенням їх прізвищ, імен та по батькові, якщо такі відомі, а також в позові не зазначено докази на підтвердження як вказаних обставин, так і отримання позивачем трав ноги у 2018 році, перенесену операцію та наявність неврологічного захворювання та до позову не додано докази на підтвердження вказаних обставин.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
В поданій до суду апеляційній скразі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 09 лютого 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвалу суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки, постановлена з порушенням норм процесуального права - суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає, що подана ним до суду нова позовна заява відповідає вимогам, визначеним у ст. 175 ЦПК України. До неї він долучив копії сторінок медичної картки хворого на підтвердження обставин звернення до Бобринецької центральної районної лікарні у 2020 році. Вимогу суду першої інстанції, щодо зазначення в позовній заяві про отримання позивачем травми ноги у 2018 році, перенесену операцію та наявність неврологічного захворювання вважає незаконною, з огляду на те, що вказані відомості можливо було би надати до закінчення підготовчого провадження. Стосовно не зазначення прізвищ лікарів у позовній заяві, вважає, що надання такої інформації є передчасним.
Узагальнений зміст відзиву на апеляційну скаргу
Бобринецька центральна районна лікарня своїм правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
Позиції учасників справи, висловлені у судовому засіданні
ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.
Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але явку свого представника в судове засідання апеляційного суду не забезпечив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
Суд першої інстанції встановив такі обставини:
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, та запропоновано позивачу виправити недоліки позову протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, а саме: надати уточнену позовну заяву з доданими до неї документами для суду та її копію для відповідача, із зазначенням ціни позову, викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема дати та суті звернення до лікарів хірурга та невропатолога Бобринецької центральної районної лікарні із зазначенням їх прізвищ, імен та по батькові, якщо такі відомі, доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в тому числі отримання позивачем травми ноги у 2018 році, перенесену операцію та наявність неврологічного захворювання, а також додати до позовної заяви докази на підтвердження вказаних обставин.
Копію ухвали про залишення вказаної ухвали позивач отримав 03 лютого 2021 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (с. 55).
04 лютого 2021 року позивач подав до суду заяву про припинення будь-якого руху та дій по справі у зв`язку з його зверненням до психолога-психіатра та щорічного проходження та отримання направлення на МСЕК, до якого додав пенсійне посвідчення, довідку МСЕК, бланки медичних документів та електронне направлення на консультацію психіатра зі скаргами на роздратованість/злість. З огляду на те, що за правилами п. 2 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі у випадку захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу, заява позивача задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано медичну довідку про наявності у позивача захворювання, яке виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу.
05 лютого 2021 року на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 03 лютого 2021 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву із зазначенням ціни позову та медичні документи. Стосовно усунення інших недоліків позову зазначив, що обставини, якими обґрунтовує свої вимоги достатньо викладені в позовній заяві і відповідні детальні пояснення будуть надані ним під час розгляду справи, а тому вимагання надати додаткові обґрунтування на стадії відкриття провадження є безпідставними. 
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2021 року в позовну заяву ОСОБА_1 до Бобринецької центральної районної лікарні про визнання неналежною надану медичну допомогу та відшкодування моральної шкоди – залишено без розгляду, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року про залишення позовної заяви без руху.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Положеннями ст.175 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а положеннями ст. 177 ЦПК України визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ч. 1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали (ч. 11 ст. 187 ЦПК України).
Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Наведені норми ст. 187 ЦПК вказують на те, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду є не усунення протягом визначеного судом строку особою, яка подала позовну заяву, невідповідності поданої нею заяви вимогам закону, які стали підставою для залишення її без руху та вказані у відповідній ухвалі. 
Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі ЄУН № 383/14/21 (с. 20-21). У мотивувальній частині цієї ухвали суд вказав, що підстави для залишення позовної заяви без руху відсутні.
Згодом, 03 лютого 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області постановив ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху (с. 49-50), а позивача запропонував виправити недоліки позову протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, а саме: надати уточнену позовну заяву з доданими до неї документами для суду та її копію для відповідача, із зазначенням ціни позову, викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема дати та суті звернення до лікарів хірурга та невропатолога Бобринецької центральної районної лікарні із зазначенням їх прізвищ, імен та по батькові, якщо такі відомі, доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в тому числі отримання позивачем травми ноги у 2018 році, перенесену операцію та наявність неврологічного захворювання, а також додати до позовної заяви докази на підтвердження вказаних обставин.
Копію цієї ухвали про залишення вказаної ухвали позивач отримав 03 лютого 2021 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (с. 55).
На виконання вимог зазначеної ухвали 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 надав суду уточнену позовну заяву із зазначенням ціни позову та додав медичні документи. Щодо усунення інших недоліків позову зазначив, що обставини, якими обґрунтовує свої вимоги достатньо викладені в позовній заяві й відповідні детальні пояснення будуть надані ним під час розгляду справи, а тому вимагання надати додаткові обґрунтування на стадії відкриття провадження є безпідставними.
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, виходячи зі змісту уточненої заяви та доданих до неї документів, суд першої інстанції дійшов висновку, що недоліки, викладені в ухвалі суду від 03 лютого 2021 року, позивач в повному обсязі не усунув, оскільки не виклав обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема не зазначив дати та суті його звернення до лікарів хірурга та невропатолога Бобринецької центральної районної лікарні, не зазначив їх прізвища, імена та по батькові, якщо такі відомі, а також в позові не зазначив докази на підтвердження як вказаних обставин, так і отримання позивачем травми ноги у 2018 році, хірургічної операції та наявність у нього неврологічного захворювання. До позову не додав докази на підтвердження вказаних обставин.
Проте з такими висновками суду першої погодитися не може, з огляду на таке.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).
Частина 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Аналіз змісту наведених норм процесуального права у їх взаємозв`язку дає суду підстави вважати, що  на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд має з`ясувати чи вказав позивач у позовній заяві на докази, які підтверджують підстави позову та чи додав їх до позовної заяви, тобто з`ясувати належність оформлення позовної заяви відповідно до вимог ЦПК України. 
На цій стадії процесу суд не має можливості й не повинен оцінювати належність, допустимість, достовірність та достатність наданих позивачем доказів.
Матеріалами справи підтверджується, що на час вирішення питання про відкриття провадження у справі суд вважав позовну заяву такою, що відповідає вимогам закону.
Про наявність у ній недоліків суд здогадався лише приступивши до підготовки справи до розгляду. 
Позивач на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху подав до суду нову (уточнену) позовну заяву в якій усунув явні її недоліки, виклав обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначив перелік наявних у нього доказів, які він подав до суду разом з позовною заявою та додав їх копії для інших учасників процесу.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд не повинен був вимагати у позивача надати додаткові докази, а мав лише сприяти йому у реалізації його процесуальних прав, роз`яснивши його права та обов`язки щодо доказування та попередивши про відповідні наслідки на випадок неподання доказів, бо відсутність доказів позбавляє позивача можливості доведення обґрунтованості своїх вимог, але не позбавляє його права на доступ до суду.
При пред`явленні позову закон покладає на позивача обов`язок зазначити у позовній заяві обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, та докази якими вони підтверджуються та якими володіє позивач, а на суд – перевірити наявність такого посилання у позовній заяві. Однак, закон не наділяє суд правом на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, або підготовки справи до розгляду вирішувати питання щодо доведеності, обґрунтованості чи повноти викладених позивачем обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд повинен застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, відповідно до частини 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статі 2 ЦПК України).
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення протягом розумного строку, не порушуючи при цьому строки, встановлені законом, вирішувати справи із неухильним і точним дотриманням норм матеріального та процесуального права з метою ухвалення законних і обґрунтованих судових рішень.
Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі надмірний формалізм суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване пунктом 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач на власний розсуд визначився із змістом позовної заяви та надав суду наявні у нього докази. У визначений судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху строк він усунув недоліки своєї заяви. Суд першої інстанції на це належної уваги не звернув, неправильно застосував норми процесуального права України, безпідставно припинив розгляд справи, залишивши позовну заяву без розгляду.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, безпідставно залишив позовну заяву без розгляду, тому відповідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 20 квітня 2021 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді А. М. Головань

С. І. Мурашко