ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/993/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
          за участю секретаря судового засідання: Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Елвіс Трейд» 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року (суддя Олійник В.М.) у справі №160/993/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елвіс Трейд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

                                                 в с т а н о в и В :
ТОВ «Елвіс Трейд» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ від 20.01.2021 року №130-П "Про проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Елвіс Трейд" (код ЄДРПОУ 39911456)", винесений Головним управління ДПС у Дніпропетровській області.
Підставами позову визначено те, що наказ про проведення фактичної перевірки не містить в собі даних щодо підстав для проведення перевірки, окрім посилань на положення пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України. У свою чергу, як зазначав позивач, підставою для призначення перевірки у відповідності до  пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, є наявність або отримання контролюючим органом інформації про порушення платником вимог законодавства. Але у спірному наказі відсутнє посилання на наявність такої інформації, отриману в установленому законодавством порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що положення пп.80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України визначають підставою для призначення фактичної перевірки не лише наявність або отримання інформації про порушення платником законодавства, а й здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. 
З цих підстав суд вказав на те, що сам факт здійснення контролюючим органом таких функцій вже є самостійною можливістю проведення фактичних перевірок та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Стосовно аргументів позивача про те, що оскаржуваний наказ не містить інформації про період діяльності, який буде охоплений перевіркою, суд вказав на те, що достатнім для цього є положення ст..102 ПК України, якими визначено строки, протягом яких податковий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань. 
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. 
Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваного наказу. З цього приводу позивач посилається на обставини, які визначені як підстави заявленого позову. За позицією позивача підставою для призначення перевірки у відповідності до  пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, є не лише сам факт здійснення відповідачем певних функцій, а і наявність або отримання контролюючим органом інформації про порушення платником вимог законодавства. Не погоджується позивач і з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в оскаржуваному наказі визначеного періоду, який буде перевірятися. З цього приводу позивач вказує на те, що відповідно до положень п.81.1 ст.81 ПК України в наказі про призначення перевірки в обов`язковому порядку повинен бути зазначений період діяльності платника, який буде перевірятися.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відповідно до вимог  ст.191, пп.75.1.3 п. 75.1 ст.75 ПК України, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та наказу від 20.01.2021 №103-п “Про проведення фактичної перевірки ТОВ “Елвіс Трейд” (код ЄДРПОУ 39911456)” з 20.01.2021 призначено проведення фактичної перевірки ТОВ “Елвіс Трейд” за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Гагаріна, буд. 99 Д, офіс 7, з питань дотримання законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів.
На підставі вказаного наказу відповідачем здійснено виїзд за адресою Товариства, однак у допуску до перевірки йому було відмовлено, про що складено відповідний акт недопуску до проведення перевірки від 21.01.2021 року.
Вважаючи наказ про призначення фактичної перевірки неправомірним, позивач звернувся із позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Як вбачається з оскаржуваних наказів, відповідачем призначено фактичну перевірку на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України.
Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України підставою проведення фактичної перевірки є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Отже, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.
При цьому, з аналізу положень пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, можливо дійти висновку про те, що змістовна конструкція п. 80.2 ст. 80 ПК України обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання на положення Податкового кодексу України, а зазначення конкретно-визначених відомостей та/або даних, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньою підставою для проведення фактичної перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19.
Отже, з метою надання оцінки правомірності чи неправомірності наказу про призначення перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, дослідженню підлягають обставини, які фактично стали підставою для призначення такої перевірки, а саме наявність у контролюючого органу чи отримання останнім у встановленому законом порядку інформації про порушення платником законодавства.
В оскаржуваному наказі такої інформації не зазначено, наказ містить лише посилання на положення пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією відповідача про те, що саме по собі зазначення в оскаржуваному наказі посилань на положення Податкового кодексу України не може свідчити про неправомірність наказу про призначення перевірки.
В той же час, як зазначено вище, з урахуванням визначених контролюючим органом правових підстав для призначення фактичної перевірки, підлягають дослідженню і фактичні обставини для призначення такої перевірки.
У спірному випадку відповідачем не було надано суду доказів наявності у нього інформації про порушення позивачем законодавства, натомість, позиція відповідача полягає у тому, що призначення фактичної перевірки позивача здійснювалося виключно з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а тому наказ про призначення перевірок неможливо визнати протиправними, оскільки окремою і самостійною підставою для призначення перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України є сам факт здійснення таких функцій.
З приводу такої позиції контролюючого органу слід зазначити те, що таке тлумачення п.п.80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України повністю нівелює необхідність існування інших, передбачених у п. 80.2. ст. 80 ПК України, підстав для проведення фактичних перевірок дотримання вимог законодавства в цій сфері.
З приводу посилань контролюючого органу на висновки, які зроблені Верховним Судом по справі №812/1112/16 (постанова від 25.01.2019) слід зазначити те, що у спірному випадку судом апеляційної інстанції прийнято до уваги правові висновки, які зроблені Верховним Судом у справі № 640/21536/19 (постанова від 08.09.2020), як такі, що зроблені у часі пізніш, ніж у справі №812/1112/16 та як такі, що зроблені у подібних правовідносинах.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду та прийняття нової постанови про задоволення позову.
          На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.   317,   321,   322,   325 КАС України, суд, -
        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Елвіс Трейд» - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі №160/993/21 – скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.
Наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.01.2021 року №130-П "Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Елвіс Трейд" (код ЄДРПОУ 39911456)" – визнати неправомірним та скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені   ст.ст.328, 329 КАС України.
  
Вступну та резолютивну частину проголошено 15.06.2021р.       
Повне судове рішення складено 16.06.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк