ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4122/21 Справа № 211/841/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання- Кислиця І.В.

сторони справи :
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-46», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайфселл»

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за   апеляційною скаргою  позивача ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року, яку ухвалено  суддею  Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-46», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про визнання недійсним Договору про доступ до інфраструктури об`єкта нерухомості, укладеного 14 грудня 2020 року між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "РАССВЕТ - 46" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайфселл".
Заява мотивована тим, що 14.12.2020 року між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-46» та ТОВ «Лайфселл» було укладено договір про доступ до інфраструктури об`єкта нерухомості, відповідно до умов якого ТОВ «Лафселл» було надано можливість розміщення технічних засобів телекомунікацій на частині даху будинку АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що вона як власник житлового приміщення та співвласник багатоквартирного будинку, в якому створене ОК «ЖБК Рассвет-46», хоча і не є стороною договору, але має право оскаржити укладений між суб`єктами господарювання, спірний договір, оскільки укладення такого договору відбулось без рішення загальних зборів ОСББ, чим порушує право позивача на управління будинком. 
У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам розміщення технічних засобів телекомунікацій та прокладання телекомунікаційної мережі які будуть з`єднувати телекомунікаційне обладнання між собою, на даху житлової будівлі за адресою : АДРЕСА_1 
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року повернуто позивачу заяву про забезпечення позову, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-46», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про визнання недійсним Договору.
В апеляційній сказі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування всіх обставин справи.
Зокрема, зазначає, що, судом першої інстанції не враховано ЗУ «Про захист прав споживача», яким встановлено, що захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження. Оскільки відповідно до умов договору укладеного між суб`єктами господарювання, для розміщення технічних засобів телекомунікацій використовується спільне майно багатоквартирного будинку, співвласником якого також є позивач ОСОБА_1 , з чого випливає, що договір укладений між співвласниками такого будинку та провайдером телекомунікацій на який поширюється ЗУ «Про захист прав споживачів».
У відзиві на апеляційну скаргу позивача до якого додано докази отримання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представник ОК «ЖБК «Рассвет-46» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася і про причини своєї неявки суд не повідомила, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом позивачеві відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом адвоката Каленського Ігоря Борисовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до юридичних осіб Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "РАССВЕТ - 46" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" про визнання недійсним договору, а тому питання про забезпечення позову судом не вирішується..
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістомстатті 16 Цивільного кодексу України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що встановлений законом або договором, чи іншим способом, що є ефективним та не суперечить закону.
Відповідно до положеньстатті 19 ЦПК України,суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Пунктом 1 частини 2 статті 55 Господарського кодексу України до господарських організацій віднесені юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо) (ч. 1 ст. 94 Господарського кодексу України).
Статтею 2 Закону України «Про кооперацію» визначено термін обслуговуючий кооператив, як кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.
Згідно із ст. 6 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торгівельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.
Таким чином, колегія суддів вважає, що предметом позовних вимог є визнання недійсним договору, укладеного між суб`єктами господарювання за позовом фізичної особи, яка не є стороною договору, а тому із урахуванням наведених норм процесуального права такі правовідносини є господарськими, а тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
За таких обставин, оскільки заява ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-46», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про визнання недійсним Договору про доступ до інфраструктури об`єкта нерухомості, укладеного 14 грудня 2020 року між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "РАССВЕТ - 46" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайфселл" не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства то і питання про розгляд заяви про забезпечення позову судом не вирішується.
На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б стали підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст. ст.374, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: