КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

   Апеляційне провадження                                                                     Доповідач - Кулікова С.В.
   № 33/824/1988/2021

                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                               Справа № 366/278/21

03 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
Постановою Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 122-4 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.  Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою, 19 березня 2021 року ОСОБА_1 надіслав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Іваніквського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Як на підставу для скасування постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 посилався на те, що вона є необгрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначав, що на момент здійснення повороту йому не було відомо про ДТП, а тому не виникло необхідності зупинки, однак коли йому було повідомлено про аварійну ситуацію, що трапилася, він одразу повернувся на місце події. З огляду на зазначене, вважає, що залишення місця ДТП не було, оскільки про її виникнення йому не було відомо. 
Також зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує його вини.
Стверджував, що створення аварійної ситуації та порушення ПДР здійснив водій ОСОБА_2 , оскільки не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді дерева.
Вказував на те, що судового засіданні та заслуховування сторін не відбулося, суддя при розгляді справи був відсутній, розгляд справи проводив, на його думку, помічник чи секретар  судді.
В судове засідання  ОСОБА_1 та його представник Пустовий Б.В. не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно. Пустовий Б.В. надіслав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що у провадженні судді Київського апеляційного суду знаходиться на розгляді апеляційна скарга на постанову Іванківського районного суду міста Києва від 10.03.2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, і адміністративна справа за ст. 122-4 КУпАП є похідною від справи за ст. 124 КУпАП.
Також клопотання про відкладення розгляду справи надіслав ОСОБА_2 (інший учасник ДТП), посилаючись на неможливість прибути в судове засідання, що призначене на 03.06.2021 року, з незалежних від нього обставин.
Враховуючи, що судові засідання неодноразово відкладалися, об`єктивних обставин щодо неможливості розгляду справи за відсутності учасників справи не встановлено, вважаю за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ДПР18 № 180010 за ст. 122-4 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 04 лютого 2021 року о 11 год. 15 хв. в с. Мусійки по вул.. Центральна, на перехресті доріг Старі Соколи-Термахівка та Малин-Черняхів, водій ОСОБА_1 був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10. а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КупАП.
Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення стосовно серії ДПР18 № 180010 від 04 лютого 2021року, та пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, 04 лютого 2021 року  о 11 год. 15 хв. в с. Мусійки по вул.. Центральна, на перехресті доріг Старі Соколи-Термахівіка та Малин-Черняхів, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КАМАЗ 53212, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп ГБК 8527, д.н.з. НОМЕР_2 був причетний до дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10. а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до п 2.10.а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Судом першої інстанції було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180010 від 04.02.2021 року, пояснення ОСОБА_2 та самого правопорушника.
Отже, вина   ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті постанови судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів у скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, є правильним.
Крім того, постановою Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.
Тобто, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні 04 лютого 2021  року дорожньо-транспортної пригоди, місце вчинення якої він покинув, не дочекавшись працівників поліції.
З урахуванням викладеного, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те,  що залишення місця ДТП не було, оскільки про її виникнення йому не було відомо, та що створення аварійної ситуації та порушення ПДР здійснив водій ОСОБА_2 , спростовуються постановою Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року, якою було встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди та вину  ОСОБА_1  у її вчиненні.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо винності у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 122-4 КУпАП.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -залишити без задоволення.
Постанову Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
                 Суддя       
Київського апеляційного суду                                                                 С.В. Кулікова