П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1838/20	
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представників: апелянта/відповідача - Малюченка С.Я. (в режимі відеоконференції) та позивачки - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (правонаступника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі) на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року (суддя Варняк С.О., м. Херсон, повний текст рішення складений 21.01.2021) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2020 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до адміністративного суду з позов до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.03.2020 року №00930506 та №00940506 про застосування до неї фінансових санкцій (штрафу) за порушення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та статей 15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів".

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ФОП відмовити повністю.
В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігнорована та обставина, що встановлені в акті фактичної перевірки від 05.02.2020 №0048/21/22/РРО/ НОМЕР_1 порушення позивачкою законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів" є доведеними, а тому відсутні підстави для скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Позивачка надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення представників апелянта/відповідача - Малюченка С.Я. та позивачки - ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність в частині приміщень магазину продовольчих товарів за адресою АДРЕСА_1 , яку орендує у свого сина ФОП  ОСОБА_3 (а.с.  20-22).
Для проведення авторизації й оформлення розрахункових документів, у тому числі Z-звітів, в електронній формі по операціях з банківськими платіжними картками ФОП  ОСОБА_2 використовує POS-термінал (ID) НОМЕР_2 (а.с. 46-60).
Продавцем продовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 є ОСОБА_4 , що підтверджується трудовим договором від 04.11.2019 року (а.с. 61-66).
05 лютого 2020 року посадовими особами ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі наказу від 28.01.2020 №139, направлень на проведення фактичної перевірки від 04.02.2020 №0095, №0096, в присутності ФОП ОСОБА_2 , в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , проведено фактичну перевірку.
За результатом проведеної перевірки було складено акт фактичної перевірки від 05.02.2020 №0048/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , згідно якого 21 січня 2020 року о 13 год. 07 хв. у приміщенні магазину, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , діяльність в якій здійснює ФОП ОСОБА_2 та ФОП  ОСОБА_3 , придбано алкогольне пиво з/б 0,5 л "Старопрамен" вартістю 21,50  грн. Розрахунок проведено платіжною банківською карткою через POS-термінал, розташований у магазині, та який обслуговує розрахунковий рахунок ФОП  ОСОБА_2 , отримано чек терміналу. Алкогольне пиво з/б 0,5 л "Старопрамен" вартістю 21,50 грн. було реалізовано та проведено розрахунок ОСОБА_4 , яка перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 (а.с. 94-97).
Вказаний факт також був зафіксований актом проведення контрольної розрахункової операції від 21.01.2020 №003/21/22 (а.с. 91).
Згідно бази даних ДПС ФОП ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1 , РРО не реєструвався, ліцензію на торгівлю алкогольними напоями не отримувалася.
Таким чином, на думку податкового органу, перевіркою виявлено факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (алкогольного пива) без наявності відповідної ліцензії; продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях - місце торгівлі алкогольними напоями не обладнане РРО, через який фіксується виручка від продажу вказаних товарів; проведення розрахункових операцій з продажу алкогольних напоїв без застосування РРО та друку відповідного розрахункового документу, що є порушення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та статей 15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів".
Після ознайомлення з матеріалами перевірки ФОП ОСОБА_2 відмовилася надавати будь-які пояснення, а також відмовилася від підписання та отримання матеріалів перевірки, про що було складено акт відмови від 05.02.2020 №012/21/22 (а.с. 98).
Акт фактичної перевірки від 05.02.2020 №0048/21/22/РРО/ НОМЕР_1 з додатками направлено на адресу ФОП ОСОБА_2 із супровідним листом та отримано 17.02.2020 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №7348600767870 (а.с. 104-105).
На підставі вказаного акту фактичної перевірки від 05.02.2020 №0048/21/22/РРО/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відносно ФОП ОСОБА_2 прийнято оспорювані у даній справі податкові повідомлення-рішення від 11.03.2020 року:
- №00930506, яким за порушення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на підставі пункту 1 статті 17 цього ж Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1,00 грн.;
-          №00940506, яким за порушення статей 15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів" на підставі статті 17 цього ж Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 23 800,00 грн.
Наполягаючи на протиправності винесених ППР ФОП ОСОБА_2 зазначила, що алкогольне пиво не реалізовувала та не могла реалізувати через відсутність у неї ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Товар, який було придбано інспектором ГУДПС під час проведення контрольної розрахункової операції на суму 21,5 грн. 21.01.2020 року та який відображено в акті проведення контрольної розрахункової операції від 05.02.2020 року за №011/21/22, як придбаний через POS-термінал - це не пиво алкогольне "Старопрамен", а "Морозиво пломбір "Бу!". Власником же пива алкогольного з/б 0,5 л "Старопрамен" за ціною 21,5 грн., яке було продано інспектору ДПС під час проведення контрольної розрахункової операції, є ФОП ОСОБА_3 . При цьому, провела розрахунки із покупцем пива алкогольного з/б 0,5 л "Старопрамен" продавець ОСОБА_5 , яка знаходиться у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 .

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оспорювані ППР суд першої інстанції погодився з доводами ФОП ОСОБА_2 та вважав, що вони підтверджені належними та переконливими доказами.
Так, за висновками суду першої інстанції, власником товару, а саме пива алкогольного з/б 0,5 л "Старопрамен" за ціною 21,5 грн., яке було продано інспектору ДПС під час проведення контрольної розрахункової операції, був ФОП ОСОБА_3 ; провела розрахунки із покупцем пива алкогольного продавець ОСОБА_5 , яка знаходиться з ним у трудових відносинах; грошові кошти від продажу пива надійшли на розрахунковий рахунок, який належить ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним фіскальним чеком роздрукованим на реєстраторі розрахункових операцій із заводським номером (ЗН) АТ401300592, фіскальний номером (ФН) 3000286027; факт продажу пива алкогольного з/б 0,5 л "Старопрамен" працівником, яка перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 також підтверджується звітом реалізованих товарів від 21.01.2020 року. Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що позивачем по справі не реалізовувалося алкогольне пиво " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 06.07.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі – Закон №481/95-ВР)
За визначенням статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно положень статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до пункту 12 частини першої статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.
Відповідальність за порушення норм Закону №481/95-ВР передбачена статтею 17 цього Закону
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР визначено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою КМУ від 02.06.2003 року №790 (далі – Порядок №790).
За змістом пунктів 2 та 3 цього за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Згідно пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;
результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;
матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оспорюваних у даній справі ППР відносно позивачки є акт фактичної перевірки від 05.02.2020 №0048/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , у якому зазначено, що факт продажу пива алкогольного ФОП ОСОБА_2 встановлено при проведенні фактичної перевірки з ФОП ОСОБА_3 – акт від 29.01.2020 №005/21/221/ НОМЕР_3 з додатками які є невід`ємною частиною даних матеріалів перевірки (а.с. 95).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за результатом проведеної 21 січня 2020 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 складено акт/довідку фактичної перевірки від 29.01.2020 №005/21/221/ НОМЕР_3 , відповідно до пункту 2.2.12 порушень контролюючим органом не встановлено (а.с. 99, 100) та запит про надання документів/копій документів від 21.01.2020 №004/21/22 (а.с. 101).
При цьому колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що будь-яких даних про те, що під час проведення 21 січня 2020 року перевірки ФОП ОСОБА_3 виявлено, що ФОП ОСОБА_3 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями (алкогольного пива) без наявності відповідної ліцензії у невизначених для цього місцях, зазначені документи не містять.
Разом з тим, згідно пункту 4.5 зазначеного акту/довідку фактичної перевірки від 29.01.2020 №005/21/221/ НОМЕР_3 інших додатків до акту перевірки не складалося.
З наведеного вбачається, що акт фактичної перевірки позивачки від 05.02.2020 №0048/21/22/РРО/ НОМЕР_1 не містить належних і допустимих доказів, яки підтверджують висновки контролюючого органу про торгівлю позивачкою алкогольними напоями.
Надаючи правову оцінку актам контрольної розрахункової операції, зазначеним у акті фактичної перевірки від 05.02.2020 №0048/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , колегія суддів звертає увагу на наступне.
Податкові перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, права та обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, регулює Податковий кодекс України (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України),
Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.
Як передбачено підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Порядок проведення фактичних перевірок визначений у статті 80 ПК України.
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з наведених підстав.
Пунктом 80.4 статті 80 ПК України встановлено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 5 лютого 2020 року, перед початком фактичної перевірки позивачки контролюючим органом було проведено контрольну розрахункову операцію, про що було складено відповідний акт за №010/21/22 (а.с. 92).
Зазначеним актом зафіксовано, що 05 лютого 2020 року о 16 год. 01 хв. у приміщенні магазину, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , придбано пляшку безалкогольного напою "Фанта" 0,5 л за ціною 12,00 грн. Розрахунок проведено платіжною банківською карткою через POS-термінал, розташований у магазині, та який обслуговує розрахунковий рахунок ФОП  ОСОБА_2 .
Отже, актом проведення контрольної розрахункової операції від 05.02.2020 №011/21/22 не було зафіксовано порушень позивачкою положень Закону №481/95-ВР.
У відзиві на позов та апеляційній скарзі апелянт/контролюючий орган зазначив, що до початку проведення перевірки перевіряючими було проведено розрахункову операцію, а саме 21 січня 2020 року о 13 год. 07 хв. придбано алкогольне пиво з/б 0,5 л "Старопрамен" вартістю 21,50 грн.; розрахунок проведено платіжною банківською карткою через POS-термінал, розташований у магазині, та який обслуговує розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 , отримано чек терміналу; алкогольне пиво з/б 0,5 л "Старопрамен" вартістю 21,50 грн. було реалізовано та проведено розрахунок ОСОБА_4 , яка перебуває у трудових відносинах з позивачем, про що складено акт проведення контрольної розрахункової операції від 05.02.2020 №011/21/22. Що також підтверджено актом проведення контрольної розрахункової операції від 21.01.2020 №003/21/22.
З цього приводу слід нагадати, що відповідно до приписів пунктів 80.2 та 80.4 статті 80 ПК України, посадовими особами контролюючого органу може бути проведена контрольна розрахункова операція лише перед початком фактичної перевірки, яка в свою чергу може проводитися на підставі відповідного рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за наявності хоча б однієї з наведених у пункті 80.2 статті 80 ПК України підстав.
Водночас, контролюючим органом, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надано суду доказів наявності існування наказу, за яким 21 січня 2020 року було здійснено перевірку ФОП ОСОБА_2 , за результатом якої було складено акт проведення контрольної розрахункової операції від 21.01.2020 №003/21/22. Оскільки, як вбачається з направлень на фактичну перевірку від 04.02.2020 року №0095 та №0096, вони були видані перевіряючим на підставі наказу від 28.01.2020 за №139 (а.с. 89-90), тобто через 8 днів після контрольної розрахункової операції, проведеної 21.01.2020. Зазначена обставина свідчить про те, що під час проведення вказаної контрольної розрахункової операції у відповідача були відсутні законні підстави для проведення фактичної перевірки позивачки.
Слід також нагадати, що як встановлено судом апеляційної інстанції вище, зазначений акт КРО від 21.01.2020 №003/21/22 не є частиною матеріалів перевірки ні ФОП ОСОБА_3 , ні позивачки, а тому не може бути використаним як доказ у даній справі, адже за правилами частини другої статті 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Щодо акту проведення контрольної розрахункової операції від 05.02.2020 №011/21/22, то усталеною є судова практика Верховного Суду, що невиконання податковим органом вимог ПК України під час проведення перевірки, зокрема в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.
Встановлені апеляційним судом обставини дають підстави для висновку, що зазначений акт КРО від 05.02.2020 №011/21/22 складений поза межами будь-якої призначеної відповідно до положень ПК України перевірки ФОП ОСОБА_2 , що робить його недопустимим доказом.
Таким чином, доводи апеляційної скарги контролюючого органу про наявність належних доказів реалізації ФОП ОСОБА_2 алкогольних напоїв (алкогольного пива) не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи.
При цьому, колегія суддів враховує, що проведеною контролюючим органом 05 лютого 2020 року контрольною розрахунковою операцією ФОП ОСОБА_2 порушень Закону №481/95-ВР виявлено не було, що підтверджується актом КРО від 05.02.2020 року №010/21/22 (а.с. 92).
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями частини першої статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи, що контролюючим органом не доведено належними та допустимими доказами факту здійснення ФОП ОСОБА_2 роздрібної торгівлі алкогольними напоями (алкогольного пива), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ФОП  ОСОБА_2 та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2020 року №00930506 та №00940506.
При вирішенні даної справи колегію суддів враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2021 року у справі №320/1794/20, відповідно до якої суди при розгляді справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, незалежно від підстав та мотивів позову, повинні перевірити рішення суб`єктів владних повноважень на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.
У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.03.2020 року №00930506 та №00940506 відповідача щодо позивачки не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та прийняті без урахування усіх фактичних обставин, з порушенням її прав.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          І.П.Косцова

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.