УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження 

26 квітня 2021 року 

м. Київ
справа № 815/460/18
адміністративне провадження № К/9901/12096/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 
перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року (суддя     Завальнюк І.В.) та
постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року (колегія у складі суддів Лук`янчук О.В., Бітова А.І., Ступакової І.Г.)
у справі № 815/460/18
за позовом ОСОБА_1  
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:
-          визнати протиправним дії відповідача щодо відмови листом від 21.11.2017 № 1738/0-11 у перерахунку пенсії; 
-          зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2012, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, визначених Одеським обласним військовим комісаріатом в довідці від 21.05.2012 № 11027, зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021, у задоволенні позову відмовлено. 

03.04.2021 позивач подав касаційну скаргу, що 06.04.2021 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що з виданням Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова КМУ № 1294) відбулася зміна розмірів грошового забезпечення військовослужбовців; згідно з Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ № 355) підвищення до пенсій повинно розраховуватися, виходячи з грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови КМУ № 1294. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18, зазначає, що величина грошового забезпечення, визначена в довідці від 21.05.2012 № 11027, є підставою для нарахування йому підвищення до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 355. Суди безпідставно ототожнили підвищення до пенсій, встановлені Постановою КМУ № 355, з обов`язком нарахувати пенсій військовослужбовців, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-XII). Суди попередніх інстанцій при вирішенні спору необґрунтовано покликалися на постанову Верховного Суд України від 17.03.2015 у справі № 21-641а14, від 21.04.2015 у справі № 21-145а15. Суд першої інстанції не врахував виняткове для нього значення цієї справи, не надав можливості заявити клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Предметом спору у даній справі є оскарження дій Пенсійного фонду щодо відмови у перерахунку пенсії. 
За предметом позову ця справа належить до категорії справ незначної складності, тому суд першої інстанції обґрунтовано її розглянув відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Разом з тим, ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає загальне формулювання щодо виняткового значення для нього розгляду цієї справи, не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального та процесуального права, не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин.
Суд також не встановив випадків, зазначених у п. 2 ч 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Крім того, щодо питання застосування Постанов КМУ № 355 та № 1294 при перерахунку пенсії, Верховний Суд України у постанові від 17.03.2015 у справі № 21-641а14 та Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017) сформульовав висновок, згідно з яким Кабінет Міністрів України Постановою № 355 не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Тому надана пенсіонером довідка не може бути підставою для перерахунку пенсії, оскільки враховує граничні розміри надбавок, а не фактичну зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовця на підставі належного рішення суб`єкта владних повноважень.
Суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення першої інстанції відповідно до такого висновку щодо питання застосування норм права та Суд у цій справі не вбачає підстав для відступлення.
Слід також зазначити, що ОСОБА_1 у доводах касаційної скарги покликається на постанову Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18, у якій викладено висновок щодо відсутності в Уряду повноважень змінювати перелік складових грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тобто, зазначене судове рішення Верховного Суду не є релевантним для вирішення цієї справи. 
Зважаючи на те, що доводи касаційної скарги не містять обставин, передбачених у ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності, Суд вважає, що касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі № 815/460/18.
2.          Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб