ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/518/21 Справа № 208/6462/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року, якою
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно з оскаржуваної постанови, 06.09.2020 приблизно о 04:10 годині, ОСОБА_1 , знаходячись на перехресті пр. Т.Шевченка та пр. Аношкіна в м. Кам`янське, керував автомобілем Volkswasen Golf ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, водієві було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» або пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку, але водій відмовився проходити обстеження на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 вказує, що оскаржуване рішення було постановлено за його відсутності, належним чином не повідомленого про дату та час судового розгляду справи, а його копію ним отримано лише 11.03.2021 після ознайомлення з матеріалами справи, тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати ьа провадження у справі щодо нього закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду, яке постановлено з суттєвими порушеннями його прав на справедливий судовий розгляд. Так, апелянт вказує на необгрунтованість висновків суду щодо його обізнаності про час та місце розгляду справи, оскільки в протоколі відсутній його підпис, та до суду він не викликався, що підтверджується матеріалами справи, а також залишеною без виконання ухвали суду про його привід. Разом з цим, апелянт вказує на відсутність будь-яких належних доказів його винуватості у вчиненні правопорушення. Зокрема, апелянт зазначає, що ні поясненнями свідків, ні відеозаписом з бодікамер працівників поліції, які в матеріалах справи відсутні, не підтверджується факт його керування транспортним засобом, вказаним у протоколі, у стані алкогольного сп`яніння. На переконання апелянта, в порушення вимог закону, суд належним чином не з`ясував всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення, та викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на що вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.
Вислухавши ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, допитавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі й доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розгляду за відсутністю ОСОБА_1 та матеріали справи містять відомості про ознайомлення з прийнятим рішенням лише 11 березня 2021 року, тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови й приходить до висновку, що з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, цей строк слід поновити.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, й належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, з огляду на таке.
Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд, поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 151863 від 06.09.2020, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які і в суді підтвердили, що їх запросили у якості понятих у відділ поліції, де в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, де вказано, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від огляду; рапорт поліцейського Міхієнко В.Р.
З такими висновками суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не можуть беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_1 в той день керував транспортним засобом Volkswasen Golf ДНЗ НОМЕР_1 , як і про те кому взагалі належить цей транспортний засіб.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_1 полягає, зокрема у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, а правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не визнав свою вину, пояснюючи, що він взагалі 06 вересня 2020 року не керував автомобілем Volkswasen Golf ДНЗ НОМЕР_1 , працівники поліції не зупиняли цей транспортний засіб під його керуванням, та він взагалі не має ніякого відношення до цього автомобілю.
Як слідує з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ними було засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, та нічого не йшлося про те чи керував він транспортним засобом. При цьому, допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердив той факт, що його було запрошено до приміщення поліції, де саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але ні транспортного засобу, ні факту керування ним він не бачив.
До того ж, у справі про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських або реєстратора з патрульного автомобілю, а єдиним доказом, який підтверджує факт керування автомобілем водієм ОСОБА_1 є рапорт співробітника поліції, який з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі №524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що саме ОСОБА_1 06 вересня 2020 року, в стані алкогольного сп"яніння, керував автомобілем Volkswasen Golf ДНЗ НОМЕР_1 матеріали справи не містять, тому висновки суду першої інстанції щодо доведення цього факту є необгрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, та суд вказані обставини належним чином не дослідив й дійшов до передчасного висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 .
При цьому, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , позбавивши його таким чином можливості надати свої пояснення з приводу зазначених у протоколі обставин.
Отже, доводи скарги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року — задовольнити.
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 —задовольнити.
Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко