ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5221/20                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
                    
Судді-доповідача:                                                                                                                         Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                  Костюк Л.О., Пилипенко О.Є., 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДПС у Чернігівській обл.), в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у не виключенні з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби України, ведення яких здійснюється Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, інформації про наявність у позивача грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 № 3159 на суму 25000,00 грн., що є скасованим;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби України, внесення податкової інформації до яких здійснюється Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, інформацію про наявність у позивача грошового зобов`язання, що визначено податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2015 № 3159, що є скасованим, та інформацію про пеню, штрафи (штрафні санкції) нараховані за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, за податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2015 № 3159, що скасовано.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявність в електронному кабінеті, інтегрованій картці та інших інформаційних систем Державної податкової служби України, інформації про те, що позивач має грошове зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 № 3159 на суму 25000,00 грн., що є скасованим, порушує її права, як платника податків, та позбавляє можливості отримати надміру сплачені податки.
  Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Чернігівській області, що полягають у не виключенні з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби України, ведення яких здійснюється Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, інформації про наявність у ОСОБА_1 грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 № 3159 на суму 25 000,00 грн., що є скасованим.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби України, внесення податкової інформації до яких здійснюється Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, інформацію про наявність у ОСОБА_1 грошового зобов`язання, що визначено податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2015 № 3159, що є скасованим, та інформацію про пеню, штрафи (штрафні санкції) нараховані за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, за податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2015 № 3159, що скасовано.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. 
Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що у податкового органу відсутні законні підстави для зменшення податкового боргу в інтегрованій картці платника транспортного податку, оскільки податкове повідомлення-рішення від 22.05.2015 року є чинне та не скасовано в судовому порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, відкрито апеляційне провадження у справі №620/5221/20, встановлено строк до 07 червня  2021 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 25 травня 2021 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 07 червня 2021 року.
Представник позивача -  Підгорний К.Є. подав до суду відзив, в якому просить апеляційну скаргу ГУ ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що твердження відповідача щодо чинності податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 року не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки скарга позивача є задоволеною, а податкове повідомлення-рішення від 22.05.2015 року є скасованим в адміністративному порядку.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно    з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.
Представник позивача також просить суд про заміну відповідача - ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 43143966) правонаступником - ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 44094124). Колегією суддів встановлено, що вищезазначена заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до постанови КМУ №893 від 30.09.2020 року ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби. 
Отже, права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам.
Відповідно до  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.05.2015 Чернігівською об`єднаною державною податковою інспекцією винесено податкове повідомлення-рішення про стягнення з ОСОБА_1 транспортного податку на суму 25 000,00 грн.
Позивач оскаржила вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, але Головним управлінням ДФС у Чернігівській області відмовлено у розгляді скарги з приводу недотримання термінів її подання (лист ГУ ДФС у Чернігівській області від 18.08.2015 № 2240/Н/25-01-10-04-15).
Позивач звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення заходів, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження за її скаргою від 10.08.2015 про скасування грошових зобов`язань в розмірі 25000,00 грн., що є транспортним податком з фізичних осіб, який визначений в податковому повідомленні-рішенні ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівський області від 22.05.2015 без номеру форми «Ф».
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 р. у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015    р. скасовано зазначену постанову суду першої інстанції та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення заходів, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження за скаргою ОСОБА_1 від 10.08.2015 про скасування грошових зобов`язань.
Постановою Верховного Суду від 31.01.2019 р. зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано та направлено справу на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
За результатами нового розгляду справи рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року позов задоволено частково.
Шостим апеляційним адміністративним судом від 31.07.2019 року залишено без змін рішення суду першої інстанції.
Також, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 в іншій справі №825/1586/16, що набрало законної сили та залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017, Чернігівській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області відмовлено в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по транспортному податку у сумі 25000,00 грн., що був визначений податковим повідомленням- рішенням від 22.05.2015.
Цим рішенням, суд встановив, що скарга на податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області від 22.05.2015, яким відповідачу визначено суму транспортного податку з фізичних осіб, вважається повністю задоволеною на користь платника податків, а податкове повідомлення - рішення, на підставі якого визначена сума транспортного податку, заявленого до стягнення - скасовано.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Контролюючі органи, відповідно до положень підпункту 19-1.1.10 пункту 19.1 статті 19 Податкового кодексу України, забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.
Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок № 422).
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (надалі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 розділу V Порядку № 422 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.
Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Положеннями підпункту 2 пункту 4 розділу V Порядку № 422 передбачено, що у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси «Скасовується в адміністративному порядку», або «Вручено, адміністративний розгляд», або «Анульовано» при частковому скасуванні.
На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, про результати адміністративного оскарження (рішення органу ДФС про результати розгляду скарги (заяви)) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів КПР, змінюється на «Вручено, адміністративний розгляд») та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку)/зменшення такої суми.
У разі якщо за результатами адміністративного оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус документа в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в адміністративному порядку»), в ІКП відображення облікових показників не проводиться.
Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо узгоджених сум нарахованих грошових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що визнання податкового повідомлення-рішення скасованим з однієї сторони нівелює обов`язок платника податків зі сплати донарахованих таким податковим повідомленням-рішенням грошових зобов`язань, а з іншої - виключає наявність правових підстав для відображення відповідних грошових зобов`язань в інтегрованій картці платника. Водночас, протиправне відображення грошових зобов`язань в інтегрованій картці платника без належних правових підстав, очевидно вказує на порушення прав платника податків та необхідність проведення коригування даних інтегрованої картки платника в цілях поновлення порушених прав.
Верховним Судом у постанові від 16.04.2020 у справі №818/888/16 зазначено, що наявність прямої норми закону (в даному випадку пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України), в силу якої податкове повідомлення-рішення вважається скасованим, виключає необхідність звертатися до суду з метою визнання протиправним та скасування такого податкового повідомлення-рішення. У такому разі суди, встановивши обставини, з якими закон пов`язує автоматичне скасування податкового повідомлення-рішення, мають з`ясувати, чи приведено у відповідність дані інтегрованої картки платника податків у частині нарахування відповідних податків та зборів згідно з таким податковим повідомленням-рішенням. При цьому у випадку встановлення протиправних дій чи бездіяльності контролюючого органу, пов`язаних із нездійсненням коригування показників в інтегрованій картці платника податків, суди мають застосувати відповідний спосіб захисту з метою відновлення порушених прав платника податків.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 01.07.2020  року у справі 640/8980/19 наголошує, що відображенням в електронному кабінеті, інтегрованій картці та інших інформаційних системах ДПС інформації про наявність у платника податків грошового зобов`язання (в т.ч. нарахування пені) на підставі податкового повідомлення-рішення, що вважається скасованим, порушуються права платника податків.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що у контролюючого органу не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для не виключення з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби України інформації про наявність у позивача грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 №3159 на суму 25000, 00 грн., що є скасованим.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючий орган допустив протиправну бездіяльність щодо не виключення з інтегрованої картки позивача інформації.
У свою чергу, колегія суддів зазначає, що процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення) під час адміністративного оскарження визначено приписами Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916  (далі - Порядок № 916).
Відповідно до приписів  статті 56 Податкового кодексу України  рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою  про перегляд цього рішення.
Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.
Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Отже, враховуючи вказані положення законодавства, судова колегія приходить до висновку, що відповідач за результатом розгляду скарги позивача зобов`язаний прийняти рішення, зокрема про припинення розгляду звернення.
Досліджуючи відповідні обставини, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.
ОСОБА_1 оскаржено податкове повідомлення-рішення 22.05.2015 в адміністративному порядку, однак Головне управління ДФС у Чернігівській області листом від 18.08.2015 № 2240/н/25-01-10-04-15 скаргу позивача залишено без розгляду у зв`язку з пропуском 10-ти денного строку. Шостим апеляційним адміністративним судом 31 липня 2021 року залишено без змін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області, викладене у листі від 18.08.2015 №2240/Н/25-01-10-04-15.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку,  що контролюючим органом не прийнято рішення за результатами розгляду скарги позивача у відведений законом строк.
Відповідно до частин першої, другої   статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність відповідних дій суб`єкта владних повноважень у межах спірних правовідносинах.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, ведення яких здійснюється відповідачем, інформації про наявність у ОСОБА_1 грошового зобов`язання, що визначено податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2015  №3159, що є скасованим, є протиправними.
Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що дії відповідача не відповідають критеріям, визначеним  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.
За наведених обставин та враховуючи, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС інформації про наявність у ОСОБА_1 грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 №3159, що є скасованим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що належним та ефективним способом порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача виключити з вказаних баз даних відповідну інформацію про наявність у ОСОБА_1 грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2015 № 3159, що є скасованим, та інформацію про пеню, штрафи (штрафні санкції) нараховані за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням - рішенням від 22.05.2015 №3159, що скасовано.
У постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 05 березня 2019 року у справі 810/2613/13-а Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду також зазначено про те, що коригування податкової інформації в інформаційних системах ДФС шляхом виключення відповідних даних є належним способом захисту інтересів та прав платника.
Положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно частини першої  статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2021 року у справі №620/5221/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Суддя-доповідач                                                                                                                                 О.М. Кузьмишина
Судді                                                                                                                                             Л.О.Костюк
                                                                                                                                                               О.Є.Пилипенко