ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/5718/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 травня 2021 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1    на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

  В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:
-          визнати протиправними дії відповідача, що полягають у неправильному обрахуванню суми, яка належить до виплати позивачу з 01 січня 2018 року у зв`язку із перерахунком раніше призначеної пенсії, що відбувався на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103;
-          зобов`язати відповідача провести і здійснювати у подальшому, до дня прийняття нового рішення про перерахунок пенсії, нарахування та виплату пенсії позивачу із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, окрім посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, згідно довідки № 2/6-888 від 10.04.2018, ще й надбавку за особливі проходження військової служби та премію, згідно довідки № 791 від 08.06.2012, та у розмірі 74% грошового забезпечення;
-          стягнути з відповідача кошти на відшкодування збитків завданих правам позивача внаслідок його протиправних дій, пов`язаних із перерахунком пенсії позивача у розмірі 316336 грн.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він є пенсіонером, якому пенсію призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, виходячи з 74% сум грошового забезпечення. Втім, після проведення відповідачем перерахунку на підстав постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, розмір пенсії встановлений при її призначені у відсотковому співвідношенні до суми грошового забезпечення зменшився до 70% сум грошового забезпечення. Водночас, як зазначив позивач, перерахунок пенсії здійснено, виходячи лише із трьох складових, а саме: посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавку за вислугу років. Поряд з цим, позивач звертав увагу на те, що, оскільки, пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, якими регулювалось питання обрахунку розміру пенсійних виплат та з яких виходив відповідач під час проведення перерахунку пенсії, визнані протиправними та нечинними в судовому порядку, відповідач зобов`язаний перерахувати розмір його пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення (окрім наведених складових ще й надбавку за особливі проходження військової служби та премію)
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2021 р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 74% до 70% сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, та виплату з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно), з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати (змінити) рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального/процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині. 
Також, не погоджуючись з рішенням суду від 23.02.2021, відповідач подав апеляційну скаргу.  
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у задоволенні клопотання   Головного управління   Пенсійного фонду України   у м. Києві про звільнення від   сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу позивача до розгляду у порядку письмового провадження на 26.05.2021.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в м. Києві повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, отримує пенсію за вислугу років (28 років вислуги) на підставі Закону України від 09.04.1992  № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 74% сум грошового забезпечення.
Відповідно до розрахунку пенсії, який міститься в матеріалах справи основний розмір, який використовувався Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві для розрахунку пенсії позивача, становив 74% грошового забезпечення та складався з таких сум: посадовий оклад - 1550,00 грн., оклад за військове звання - 125,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 670,00 грн., додаткові види грошового забезпечення: надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 232,50 грн., надбавка за спеціальне завдання чи державну охорону 50% - 775,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 35% - 820,75 грн., надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 30% - 465,00 грн., премія 10% - 155,00 грн.
Водночас, після проведення з 01.01.2018 перерахунку пенсії позивача, основний розмір, який використовувався Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві для її розрахунку, склав 70 % грошового забезпечення, останнє складалось з таких сум: посадовий оклад - 7470,00 грн., оклад за військове звання - 1340,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50 % - 4405,00 грн.
Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 12.10.2020 № 640/9/20 щодо розрахунку сум, які підлягають виплаті позивачу.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 19.10.2020 № 2600-0213-8/148626 надано відповідь, в якій зазначено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, наданих уповноваженим органом силових міністерств та відомств, відповідно до Порядку № 45, органом Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсій відповідно до норм Закону № 2262-XII, чинних на час перерахунку. Також зазначено, що після дати набрання законної сили судовим рішенням, ухваленого у справі № 640/826/3858/18, нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, які передбачають проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII не приймалось. У зв`язку з цим, заборгованість по виплаті пенсії позивачу відсутня.
Позивач, вважаючи, що виплата належної йому пенсії протиправно проводиться не в повному обсязі та без урахування всіх складових грошового забезпечення, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          відповідачем при проведенні позивачу перерахунку пенсії, протиправно зменшено розмір пенсії за вислугу років з 74% на 70% грошового забезпечення;
-          Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві не надано жодних доказів, які підтверджували б, що з 05.03.2019 позивачу виплачується пенсія у розмірі 100% суми її підвищення;
-          щодо перерахунку пенсії з урахуванням надбавок із сум грошового забезпечення та премії, суд першої інстанції наголосив на тому, що перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має, однак, доказів отримання позивачем відповідної довідки із зазначенням видів грошового забезпечення, визначених частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, та подачі її до пенсійного органу, матеріали справи не містять.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог необґрунтованими та помилковими, зробленими без повного з`ясування всіх важливих обставин справи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Згідно норм ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
08 липня 2011 року прийнято Закон України № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
Також, 27 березня 2014 року прийнято Закон України №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
При цьому, приписами ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій, за якими, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постанова Кабінету Міністрів України №704 набрала чинності з 01 березня 2018 року.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої, постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови № 704.
Так, пунктом 2 Постанови № 103, встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок      № 45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.
Пунктом 4 Порядку №45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку), визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Тож, з наведеного слідує, що стаття 63 Закону № 2262-ХІІ визначає, як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом. Кабінет Міністрів України у Порядку № 45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права. У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 704, якою з 01 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою № 103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 01 січня 2018 року.
Водночас, слід врахувати, що стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок перерахунку пенсій, однак, зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися, а також постанови № 45 та № 103 не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку, з огляду на що, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі постанови № 103, у пенсійного органу були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії, на противагу чому, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Тож, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку (з 74% на 70% грошового забезпечення). Рішення суду першої інстанції в цій частині є у повній мірі обґрунтованим.
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі також Постанова №103) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Тобто, пункт 1 Постанови № 103 містить положення щодо перерахунку пенсії, призначеної згідно із Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018, з урахуванням відповідних виплат, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. Так, пунктом 2 визначено, що виплати перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.09.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому, відповідач не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимогам підзаконних нормативно-правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.
Оскільки пункти 1, 2 Постанови № 103, які були при перерахунку позивачу пенсії застосовані Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві, визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням суду у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, починаючи саме з цієї дати вказаний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню. Таким чином, виплата пенсії у період з 01.01.2018 по 05.03.2019 мала здійснюватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві у порядку, встановленому пунктом 2 Постанови № 103, а позивач набув право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, починаючи з 05.03.2019.
Також, Кабінетом Міністрів України 14.08.2019 було прийнято постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019, згідно з якою виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Отже, після набрання законної сили (05.03.2019) рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, у Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, виник обов`язок здійснювати виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 100% суми підвищення, проте, з 04.09.2019 набрала чинності Постанова № 804, яка підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем у справі. З огляду на те, що Постанова № 804 набрала чинності 04.09.2019, і така була обов`язковою до застосування, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно). Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, визнано Постанову № 804 протиправною та нечинною повністю. Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19 набрало законної сили 31.03.2020.
Беручи до уваги наведене, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати пенсії позивачу з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням 100% суми підвищення пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно), з урахуванням раніше виплачених сум.
У частині позовних вимог до ГУ ПФУ в м. Києві про перерахунок пенсії з урахуванням надбавок із сум грошового забезпечення та премії, варто зазначити, що за п. 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Наведене дає підстави для висновку про те, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій, Пенсійним фондом проводиться виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та не несе відповідальності за зміст довідки, яка направляється до органів Пенсійного фонду.
          Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що, у відповідності до розрахунку пенсії за вислугу років, складеного відповідачем станом на 01.01.2018, пенсія позивача перерахована виходячи із наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 7470,00 грн., оклад за військовим званням - 1340,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (50%) - 4405,00 грн.
Тобто, у вказаному розрахунку вказані всі види грошового забезпечення, які передбачені були пунктом 5 Порядку № 45 та пунктом 1 Постанови № 103, проте, як вже зазначалось вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі  № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, а тому, саме з 05.03.2019 у позивача виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, судом першої інстанції правильно було звернуто увагу на те, що порядок дій щодо перерахунку пенсій на підставі довідок, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку, передбачений Порядком № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям Постанови № 103. Так, Порядок № 45 в редакції до внесення змін Постановою №103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.
Колегія суддів погоджується з мотивуванням суду першої інстанції щодо того, що пенсійний орган має право перевіряти правильність складення довідок лише щодо формального змісту, однак, права самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має, водночас, за даних обставин, доказів надсилання уповноваженим органом чи отримання позивачем відповідної довідки із зазначенням видів грошового забезпечення, визначених частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, та подачі її до пенсійного органу, матеріали справи не містять, що вказує на відсутність з боку відповідача порушень прав та законних інтересів позивача, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а тому, покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Порядку, є спонуканням до виходу за межі своїх повноважень. Колегія суддів вважає правильними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції в цій частині позовних вимог. 
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо посилань апелянта на нерозгляд судом першої інстанції клопотання про встановлення судового контролю, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Водночас, достатніх обставин ухилення відповідачем від виконання рішення у справі, матеріали справи не містять.
Щодо клопотань апелянта, заявлених у апеляційній скарзі про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Кабінет Міністрів України, Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, Управління державної охорони України, колегія суддів зазначає, що у силу норм п. 1 ч. 1 ст. 306 КАС України, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Водночас, виходячи з предмету та підстав позову, вимог позовної заяви (відповідачем є ГУ ПФУ в м. Києві), колегія суддів вважає, що вказане клопотання апелянта не підлягає задоволенню, оскільки рішення у даній справі не впливає на права, свободи, інтереси або обов`язки вказаних у клопотанні органів.
Стосовно посилань апелянта на відсутність заперечень з його боку проти залучення судом до участі у справі іншого відповідача або співвідповідача та виходу за межі позовних вимог, колегія суддів наголошує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції, саме який повинен з`ясувати, хто є належним відповідачем у справі та, за очевидної необхідності, має вирішити питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача. Суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому КАС України, компетенції замінювати відповідача чи залучати співвідповідача. Водночас, позивач у позові заявляв вимоги до орану пенсійного фонду, які і були розглянуті та задоволені в межах наявної саме в ГУ ПФУ в м. Києві компетенції, однак, суд не має підстав задля повного захисту прав позивача примушувати суб`єкта владних повноважень виходити за межі наданої законодавством України компетенції.
Інші ж доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування/зміни оскаржуваного рішення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
       
                                            П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                            О.М. Ганечко

Судді                                                                                                         В.В. Кузьменко

                                                                                                             Я.М. Василенко