УХВАЛА

21 травня 2021 року 
Київ
справа №750/11932/16-а
адміністративне провадження №К/9901/16825/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення    Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня    2021 року
у справі № 750/11932/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до Чернігівської міської ради,    Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради
треті особи: Приватне підприємство ''Портал - М'', Товариство з обмеженою відповідальністю ''Топаз'', 
УСТАНОВИВ:
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду                    м. Чернігова з позовом до Чернігівської міської ради, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення Чернігівської міської ради № 6-VII-27 від 31 березня 2016 року, рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №416 від 15 вересня 2016 року та пункти 1.1-1.4 рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 523 від 15 листопада 2016 року;
- визнати протиправною бездіяльність Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради як замовника розроблення містобудівної документації детального плану території багатоквартирної житлової забудови у кварталі вулиць Кільцевої, Балицького та І. Багряного , яка полягала в неоприлюдненні прийнятого рішення щодо розроблення детального плану території багатоквартирної житлової забудови в кварталі вулиць Кільцевої, Балицього та І. Багряного з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками, незатвердженні Завдання на розробку детального плану території багатоквартирної житлової забудови в кварталі вулиць Кільцевої, Балицього та І. Багряного , ненаданні розробнику Детального плану території багатоквартирної житлової забудови в кварталі вулиць Кільцевої, Балицього та І. Багряного - ПП "Портал-М" в повному обсязі вихідних даних для розроблення вказаної містобудівної документації у відповідності до ДБН Б.1.1-14:2012, оприлюдненні на офіційному веб-сайті Чернігівської міської ради не в повному обсязі розробленого проекту Детального плану території багатоквартирної житлової забудови в кварталі вулиць Кільцевої, Балицього та І. Багряного з метою врахування громадських інтересів та неоприлюдненні матеріалів затвердженого рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 вересня 2016 року № 416 Детального плану території багатоквартирної житлової забудови в кварталі вулиць Кільцевої, Балицього та І. Багряного протягом 10 днів з дня його затвердження.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 4 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від           15 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду 26 травні 2020 року скасовано постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травні 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червні 2017, справу направлено на новий розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня    2021 року,  у задоволенні позовних вимог відмовлено.
11 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача на рішення    Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня    2021 року у справі № 750/11932/16-а.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами частини 1 статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
В касаційній скарзі позивач посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Також зазначила, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без врахування висновків викладених Верховним Судом у постанові від 26 травня 2020 року у справі №750/11932/16.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах, оскільки при ухваленні рішення суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 21 червня 2018 року у справі                      № 826/4504/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 815/3880/14, від 13 березня 2019 року у справі № 712/8985/17, від 30 травня 2019 року у справі №457/908/17, від                01 жовтня 2019 року у справі № 810/4017/17, від 27 грудня 2019 року у справі №200/13668/16-а, від 13 квітня 2020 року у справі № 160/2852/19, від 15 квітня 2020 року у справі №818/294/18від 18 серпня 2020 року у справі № 369/10284/17, від                03 листопада 2020 року у справі № 826/11632/16.
Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 26 травня 2020 року у справі №750/11932/16 є необґрунтованим, оскільки у вищезазначеній справі зазначено, що судами попередніх інстанцій не досліджено та  не з`ясовано усіх фактичні обставин справи, а тому справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Крім того колегія суддів зазначає, що підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України щодо застосування одних і тих самих норм права є взаємовиключними. Верховний Суд самостійно не визначає підставу для касаційного оскарження судових рішень, такий обов`язок покладено на  заявника касаційної скарги.
Отже, у касаційній скарзі не обґрунтовано наявність підстав касаційного оскарження передбачених частини 4 статті 328 КАС України.
Крім того, відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору.
В порушення вказаних вимог, позивачем не додано до касаційної скарги такого.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом у 2016 році та заявив дві вимоги немайнового характеру
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Статтею 7 Закону України від 07 січня 2016 року "Про Державний бюджет України на 2016 рік" визначено, що станом на 01 січня 2016 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1378,00 грн.
За змістом п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2204,80 (200% (1378,0  * 0,4)* 2) грн.
Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/ 22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 37993783 ; призначення платежу: "*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статті 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з частини 4 статті 328 КАС України та документ про сплату судового збору.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 та частини 2 статті 332 КАС України.
Керуючись ст.ст. 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі № 750/11932/16-а за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради треті особи: Приватне підприємство ''Портал - М'', Товариство з обмеженою відповідальністю ''Топаз''.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                     І. В. Желєзний
                                                                                                    Я. О. Берназюк
                                                                                                    Н. В. Коваленко