УХВАЛА

01 червня 2021 року 
Київ
справа №750/2403/19
адміністративне провадження №К/9901/34913/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 червня 2019 року (прийняте судом у складі судді Коверзнева В.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів: Кобаля М.І., Мельничука  В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Деснянської районної у місті Чернігові ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання неправомірною та скасування постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради №  45-2 від 18.12.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.04.2019 позов задоволено частково - скасовано постанову відповідача від 18.12.2018 № 45-2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.
08.04.2019 представник позивача адвокат Серкін К. Ю. звернувся до суду із заявою про вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 500 грн, зазначивши, що ним було зроблено в судовому засіданні заяву про понесення позивачем вказаних витрат.
Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.06.2019 ухвалено додаткове рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Деснянської районної у місті Чернігові ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Доповнено резолютивну частину рішення суду від 04.04.2019 (після першого абзацу) абзацом такого змісту: «У задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката відмовити.».
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 24 жовтня 2019  року додаткове рішення суду першої інстанції залишив без змін.
16 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове, яким стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача.
У скарзі зазначає, що, якщо суди не приймають до уваги квитанцію до прибуткового касового ордеру, що підтверджує факт сплати позивачем коштів адвокату за виконану роботу, то відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд має врахувати акт виконаних робіт.
Посилається на те, що можливі факти порушення законодавства з боку адвоката не повинні покладати на позивача відповідальність у вигляді позбавлення компенсації за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу адвоката. Суди не дослідили зміст вказаної квитанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., скаргу передано судді-доповідачу.
Верховний Суд ухвалою від 26 грудня 2019 року відкрив касаційне провадження.
Перевіривши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку необхідність закриття касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги; далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною третьою статті 3 КАС передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС.
Юрисдикція адміністративних справ поширюється на справи у публічно-правових спорах (частина перша статті 19 КАС).
Разом із цим, за приписами пункту 3 частини другої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 286 КАС адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.
Предметом спору у вказаній справі є притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що за правилами статті 286 КАС є категорією справ про притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною третьою статті 272 КАС передбачено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Отже, оскільки додаткове рішення суду першої інстанції, яке є невід`ємною складовою основного судового рішення, та постанова апеляційного суду, постановлені за наслідками апеляційного перегляду справи, визначеної статтею 286 КАС, такі судові рішення відповідно до вимог частини третьої статті 272 КАС не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження у даній справі відкрито помилково, а тому підлягає закриттю.
Керуючись статтями 272, 286, 339 Кодексу адміністративного судочинства України,
ухвалив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Деснянської районної у місті Чернігові ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                              Л.В. Тацій
Судді          :                                                                              С.Г. Стеценко 
                                                                                                  Т.Г. Стрелець